ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

16 серпня 2024 року

м. Харків

справа № 953/21265/21

провадження № 22-ц/818/2519/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про стягнення страхової виплати, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року, ухвалене суддею Лисиченко С.М., -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про стягнення страхової виплати.

В обгрунтування позову зазначає, що між ОСОБА_2 (далі - Страхувальник), та ПрАТ «СК» «ВУСО», було укладено електронний Договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби у вигляді електронного полісу добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби від 23 вересня 2020 року. Страховим агентом за Договором є АТ «ПРИВАТБАНК» на підставі Договору доручення та виконання страхових агентських послуг. Вказує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Причиною смерті являється сепсис, інфекційна хвороба, внаслідок якої була заражена кров, що призвело до виникнення поліорганної недостатності (ушкодження двох і більше органів чи систем органів). Вона, є дружиною померлого та спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , а також, є вигодонабувачем відповідно до п.3.1 Договору страхування. Разом з цим, про укладений Договір страхування їй відомо не було. Тільки через декілька місяців після смерті чоловіка, вона дізналась про договір страхування, коли з особистого рахунку ОСОБА_2 було знято страховий платіж. Зазначає, що відповідно до п. 4.3. укладеного Договору страхування, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу. Відповідно до п. 6.1.1. зазначеного Договору, страховим випадком є смерть застрахованої особи, внаслідок захворювання. Додатком №1 до Правил добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №14-01 від 14.06.2006 наведено перелік класів хвороб відповідно до яких проводиться страхові відшкодування. Так, до переліку класів хвороб віднесено інфекційні та паразитні хвороби, а тому, смерть внаслідок сепсису, що являється інфекційною хворобою, є страховим випадком внаслідок захворюванням, що передбачене Договором та підлягає здійсненню страхового відшкодування страховиком вигодонабувачу. Розмір виплат відповідно до п.6.1.1 Договору становить 100% від страхової суми. Смерть застрахованої особи внаслідок хвороби сепсису, яка передбачена Договором страхування, виявлена вперше протягом його дії. Проте, у неї були відсутні підтверджуючі документи настання страхового випадку, такі як: медична картка, витяг з історії хвороби, відповідна довідка та інші документи, оскільки вищеперераховані документи становлять лікарську таємницю. Реєстрація спадкової справи відбулась 20 липня 2021 року, зазначена подія є поважною причиною не подання заяви протягом строку зазначеного в Договорі, оскільки на момент виникнення страхового випадку не було підтверджуючого документа відкриття спадщини. ОСОБА_1 після того як отримала витяг з реєстру спадкової справи звернулась ПрАТ «СК» «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування 05 жовтня 2021 року на електронну адресу. Зі змісту відповіді вбачається, що ПрАТ «СК» «ВУСО» не здійснюватиме страхові відшкодування, оскільки пропущені строки на звернення за страховим відшкодуванням та захворювання ОСОБА_2 не відноситься до страхового випадку. Разом з цим, вона не погоджується з даним твердженням відповідача, оскільки, по-перше, вона не знала про наявність Договору страхування, а також в п. 7.10 Додатку №1 до Правил добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №14-01 від 14 червня 2006 року зазначено, що окрім загального переліку документів які подаються для отримання страхової виплати при настанні страхового випадку згідно з п.2.3.2 (смерть застрахованої особи), вигодонабувач (спадкоємець) повинен надати оригінал або копію нотаріально завіреного свідоцтва про право на спадщину. По-друге, відповідач посилається на те, що захворювання ОСОБА_2 не відноситься до переліку захворювань за які передбачені страхові виплати, разом з цим, вона неодноразово спілкувавшись з лікарем, їй відомо, що причиною смерті ОСОБА_2 являється сепсис, інфекційна хвороба, внаслідок якої була заражена кров, що призвело до виникнення поліорганної недостатності (ушкодження двох і більше органів чи систем органів), а «COVID-19» являється лише наслідком після зараження крові. Зазначає, що відмовляючи у здійсненні страхових виплат, відповідач порушує одне з гарантованих прав людині - право мирно володіти своїм майном, оскільки відповідно до законодавства України, ОСОБА_1 , є вигодонабувачем (спадкоємцем) якій передбачене здійснення страхових виплат. На виконання умов Договору страхувальником виконані взяті на себе зобов`язання за Договором добровільного страхування щодо сплати страхових платежів, а саме на користь відповідача здійснювалися щомісячні страхові платежі. В свою чергу, відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь страхову виплату в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхову виплату згідно договору страхування №DNHEHI-208K07P від 20 вересня 2020 року у розмірі 50 000грн.

ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява на відповідала вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України та мала бути залишена без руху, оскільки позовна заява була направлена позивачем на адресу представництва відповідача у м. Харкові. Позовна заява не містить відомостей або клопотання до суду про відсутність у позивача доказів на яких грунтуються позовні вимоги, неможливість їх отримання та витребування таких доказів через суд.

Що стосується суті спору, то апелянт звертає увагу на те, що смерть застрахованої особи настала на підставі: «Ковід 19, вірус ідентифіковано та Поліорганної недостатності». Жодного з цих хвороб не входить до переліку застрахованих захворювань, які покриваються полісом страхування. При цьому, довідку про причину смерті надала сама позивачка.

Зазначає, що час прийняття страховою компанією рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у них були відсутні документи, а саме протокол (карта) патологоанатомічного дослідження №318 від 14 травня 2021 року.

Звертає увагу на те, що пошук інших документів страховиком для можливості здійснення страхового відшкодування Договором страхування не передбачено і суперечить меті страхування.

Крім того, позивачем пропущено строк для звернення із заявою про страхове відшкодування. Відсутність у останньої свідоцтва про право на спадщину не позбавляло її можливості звернутися до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 червня 2024 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок основного захворювання (двостороння субтотальна пневмонія), яка є страховим випадком відповідно переліку захворювань, які прямо передбачені умовами Договору страхування, а отже, позивачка має право на отримання страхової виплати у розмірі 100% від страхової суми 50 000,00 грн.

Підстав для відмови позивачці у страховій виплаті, згідно вимог Закону України « Про страхування» у зв"язку із пропуском двомісячного строку подання заяви про страхову виплату у відповідача не було, оскільки до зазначеної заяви остання була зобов?язана долучити свідоцтво про право на спадщину, яке вона могла отримати лише після спливу шестимічного строку з моменту відкриття спадщини.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 03 жовтня 1981 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.10.1981. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_4 .

20 вересня 2020 року між ОСОБА_2 за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого на номер телефону, підписав Електронний поліс добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби (індивідуальна частина) №DNHEHI-208К07Р, який є індивідуальною частиною електронного Договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби та підтверджує укладення Договору страхування шляхом прийняття (акцепту) «Пропозиції щодо укладення електронного договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби», у ПрАТ «СК «ВУСО» .

Відповідно до умов Договору страховиком за вказаним полісом є ПрАТ «СК «ВУСО», , страхувальником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вигодонабувачем у разі смерті страхувальника - спадкоємці застрахованої особи за законом.

Предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи (п.4.1 Договору).

Згідно із п.6.1 Договору страховим випадком вважається смерть застрахованої особи, що настала протягом строку дії Договору, але після завершення очікування страхового випадку, передбаченого Додатком № 1 «перелік захворювань та розмір страхових виплат за даними захворюваннями», внаслідок виникнення первинного захворювання або загострення захворювання: хвороби системи кровообігу; хворобі крові,кровотворних органів; хвороби органів дихання; хвороби органів травлення; хвороби сечостатевої системи; хвороби кістково - м`язової системи та сполученої тканини; хвороби ендокринної та нервової системи; хвороби оката та вуха; новоутворення; інфекційні та паразитарні хвороби. Розмір виплати страхової суми за Договором у разі смерті застрахованої особи - 100 % від страхової суми.

Договір страхування діє з 23.09.2020 по 22.09.2021. Страхова сума 50 000,00 грн. Страховий платіж - 1800,00 грн. Страховий тариф 3.6 % ( п.-7-9 Договору).

На підставі пункту 4.3 Договору Страховик зобов`язався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов`язується своєчасно оплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору.

Страховим агентом за Договором є АТ «ПРИВАТБАНК» на підставі Договору доручення та виконання страхових агентських послуг №-00 від 14.11.2017.

Згідно даних Додатку №1 до пропозиції щодо укладення електронного договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби до переліку захворювань відноситься: хвороби системи кровообігу; хворобі крові,кровотворних органів; хвороби органів дихання, зокрема, пневмонія; хвороби органів травлення; хвороби сечостатевої системи; хвороби кістково -м`язевої системи та сполученої тканини; хвороби ендокринної та нервової системи; хвороби оката та вуха; новоутворення; інфекційні та паразитарні хвороби, зокрема: холера, тиф і паратиф, сальмонельоз, ботулізм, дизентерія, туляремія, дифтерія, сибірська виразка, коклюш, скарлатина, вітряна віспа, кір, краснуха, оперізуючий лишай, туберкульоз, вірусні гепатити А.Е, В.С., менінгококова інфекція, гострий поліомієліт, енціфіаліт, єнцефаломієліт, менінгіт, аранохїдит, лептоспіроз, токсоплазмоз, лейшманіоз, інфекційний мононуклеоз, малярія, сепсис.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15 квітня 2021 року.

Згідно даних довідки про причину смерті №494 від 14.04.2021, причина смерті ОСОБА_2 : «COVID-19 вірус ідентифіковано. Поліорганна недостатність».

Відповідно даних свідоцтва про право спадщини за законом, видане 15.12.2021 державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Черняк Н.В., спадкова справа № 616П/2021, зареєстровано в реєстрі за № 9-600, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкувала після смерті ОСОБА_2 , 1960 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , 70/300 часток комунальної квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, вигодонабувачем ОСОБА_2 є позивачка, як єдиний спадкоємець за законом, оскільки його діти, як спадкоємці першої черги: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відмовилися від часток у спадщини.

ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про здійснення страхової виплати 02 липня 2021 року та 03 серпня 2021 року.

ПрАТ «СК «ВУСО» листом Вих.№2149543/1 від 13 серпня 2021 року відмовлено у визнанні страховою подією розлад здоров`я ОСОБА_7 , з огляду на те, що Додатком №1 до Пропозиції не передбачена виплата при встановленні захворювання "COVID-19 вірус ідентифіковано. Поліорганна недостатність». А також позивачкою, як вигодонабувачем за Договором страхування пропущено строку звернення із відповідною заявою до Страховика.

Позивачка вважає відмову страхової компанії у виплаті страхової виплати незаконною, оскільки про існування укладеного вище договору вона дізналася вже після смерті її чоловіка. Крім того, для подачі заяви їй необхідно було свідоцтво про право на спадщину яке вона змогла отримати лише після спливу шестимісячного стоку після відкриття спадщини. Що стосується хвороби, то вона входить переліку захворювань, які передбачені договором як страховий випадок.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Умови договору страхування життя можуть також передбачати обов`язок страховика здійснити страхову виплату у разі нещасного випадку, що стався із застрахованою особою, та (або) хвороби застрахованої особи. У разі, якщо при настанні страхового випадку передбачено регулярні послідовні довічні страхові виплати (страхування довічної пенсії), обов`язковим є передбачення у договорі страхування ризику смерті застрахованої особи протягом періоду між початком дії договору страхування та першою страховою виплатою з числа довічних страхових виплат. В інших випадках передбачення ризику смерті застрахованої особи є обов`язковим протягом всього строку дії договору страхування життя (частина 5 статті 6 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі статтею 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 3 статті 3 Закону України «Про страхування», відповідно до якої страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до частини 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Схожу за змістом норму містить положення частини 2 статті 25 Закону України «Про страхування».

Відповідно до статті 102 Закону України « Про страхування» обов`язок підтвердження факту настання події, яка може бути визнана страховим випадком за договором страхування, покладається на страхувальника або іншу особу, визначену договором страхування. У разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства. Страховик має право звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій у порядку, визначеному статтями 103 та 113 цього Закону.

Особливість правового стану вигодонабувача (третьої особи, на користь якої укладено договір страхування) полягає в тому, що йому належить право вимагати від страховика виконання обов`язків за укладеним договором.

Відповідно до частини 4 статті 636 ЦК України якщо третя особа (вигодонабувач) відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

За змістом положень статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до статті 1129 ЦК України страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Якщо страхувальник у договорі особистого страхування призначив особу, до якої має перейти право на одержання страхової виплати у разі його смерті, це право не входить до складу спадщини.

Таким чином, обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику/вигодонабувачу виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Згідно із п.6.1 Договору страховим випадком вважається смерть застрахованої особи, що настала протягом строку дії Договору, але після завершення очікування страхового випадку, передбаченого Додатком № 1 «перелік захворювань та розмір страхових виплат за даними захворюваннями», внаслідок виникнення первинного захворювання або загострення захворювання: хвороби системи кровообігу; хворобі крові,кровотворних органів; хвороби органів дихання; хвороби органів травлення; хвороби сечостатевої системи; хвороби кістково - м`язової системи та сполученої тканини; хвороби ендокринної та нервової системи; хвороби оката та вуха; новоутворення; інфекційні та паразитарні хвороби. Розмір виплати страхової суми за Договором у разі смерті застрахованої особи - 100 % від страхової суми.

Як вбачається із додатку №1 до пропозиції щодо укладання електронного договору добровільного страхування здоров?я на випадок хвороби до переліку захворювань та розмір страхових виплат за даними захворюваннями відноситься пневмонія (розділ хвороби органів дихання).

Отже, сторонами Договору страхування було узгоджено, що страховим випадком є смерть ОСОБА_7 внаслідок захворювання, зокрема, пневмонії, що настала протягом строку дії Договору страхування. Страхове відшкодування виплачується вигодонабувачу у разі смерті застрахованої особи у розмірі 50 000,00 грн.

З матеріали справи вбачається, що згідно даних довідки про причину смерті №494 від 14 квітня 2021 року, причина смерті ОСОБА_2 : «COVID-19 вірус ідентифіковано. Поліорганна недостатність».

Відповідно до даних протоколу (карти) паталогоанатомічного дослідження №318 від 14 квітня 2021 року ОСОБА_2 , дата смерті- ІНФОРМАЦІЯ_4 о 04-45 годині, причина смерті: поліаргарна недостатність, короновірусна інфекція (COVID-19- коронавірус SARS-CoV-2). Паталогоанатомічний діагноз: двостороння субтотальна пневмонія. Ускладнення хвороби: гострий тромбоз дрібних легеневих судин, крововилив у легені, ознаки гострого респіраторного дистрес-синдрому. Крововилив у нирки, повнокровність паренхімптозних органів. Вогнищева жирова дистрофія печінки. Набряк логічних.

Враховуючи вищевикладене смерть ОСОБА_2 настала внаслідок основного захворювання, яке є страховим випадком відповідно переліку захворювань, які прямо передбачені умовами Договору страхування, а отже, позивачка має право на отримання страхової виплати у розмірі 100% від страхової суми 50 000,00 грн.

Посилання відповідача на те, що підставою для відмови у виплаті позивачеві страхового відшкодування було надане позивачкою лікарське свідоцтво про смерті, де зазначено причина смерті: «COVID-19 вірус ідентифіковано. Поліорганна недостатність», яка не відносить до переліку хвороб, які є страховим випадком, а про наявність протоколу (карти) паталогоанатомічного дослідження №318 від 14 квітня 2021 року колегією суддів не приймаються.

Згідно п.3.3.2 розділу 2 Проползиції « Для отримання страхової виплати» страховик має право вимагати та запитувати у вигодонабувача інші документи, що підтверджують факт, обставини настання страхового випадку та розміри збитків, і до ї отримання призупинити вирішення питання про виплату (відмову у виплаті) страхового відшкодування.

Відповідно до статті 103 Закону України «Про страхування» у разі необхідності страховик, направляє запит про надання відомостей щодо події, що має ознаки страхового випадку, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів охорони здоров`я, юридичних осіб, які володіють інформацією про обставини події, що має ознаки страхового випадку, а також може самостійно або із залученням у встановленому законодавством порядку інших осіб з`ясовувати причини, наслідки та обставини події, що має ознаки страхового випадку

Разом з тим, матеріалі справи не містять доказів того, що страховою компанією вчинялися дії направлені на встановлення обставини настання страхового випадку стосовно ОСОБА_2 , зокрема встановлення основного діагнозу (захворювання) останнього.

Наявність у відповідача лише лікарського свідоцтва про смерть, де зазначено причина смерті: «COVID-19 вірус ідентифіковано. Поліорганна недостатність» не спростовує факту смерті відповідача внаслідок двосторонньої субтотальної пневмонія, яка відноситься до хвороб, які є страховим випадком, а отже не звільеняє відповідача від виплати позивачеві, як вигодонабувачу, страхового відкшодування.

Що стосується доводів відповідача про пропуск позивачем строку на звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 104 Закону України « Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат є, зокрема, несвоєчасне повідомлення страхувальником (особою, визначеною у договорі страхування або законодавством) про настання страхового випадку без поважних причин або невиконання інших обов`язків, визначених договором страхування або законодавством, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт, причини та обставини настання страхового випадку або розмір заподіяної шкоди (збитків).

Згідно із пунком 3.2 розділу 2 Пропозиції « Для отримання страхової виплати» у випадку смерті застрахованої особи вигодонабувач за Договором страхування у строк не пізніше 2 календарних місяців з дня настання події, повинен звернутися до страховика із заявою про страхову виплату та надати документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, зокрема: копію свідоцтва про смерть, копію лікарського свідоцтва про смерть; виписку з амбулаторної картки застрахованої особи; копію свідоцтва про спадщину.

Відповідно до п.4.1.4 розділу 2 Пропозиції « Для отримання страхової виплати» підставою для відмови страховика у здійсненні страхової виплати є несвоєчасне повідомлення страхувальником або застрахованою особою про настання страхового випадку без поважних на це причин у строки, передбачені договором страхування, або створення страховику перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Як свідчать матеріали справи страхова подія за Договором страхування настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка звернулася із заявою про страхову виплату 02 липня 2021 року, тобто через 3 місяці після настання події, а не через 2 місяці відповідно до умов Договору страхування.

Разом з тим, умовами договору, зокрема п.п.3.2, 3.3 передбачено, що для отримання страхової виплати, вигодонабувач у строк не пізніше двох календарних місяців з дня настання події, повинен звернутися до страховика із заявою про страхову виплати та надати документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, в тому числі копію свідоцтва про право на спадщину.

Між тим, діючим законодавством України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину за законом видається спадкоємці через шість місяців після відкриття спадщини смерті спадкодавця.

За таких обставин, позивачка не мала можливості вчасно, як вигодонабувач, протягом 2 місяців із дня смерті ОСОБА_2 подати таку заяву.

Крім того, як зазначає сама позивачка та це не спростовується відповідачем, вона не знала про існування укладеного договору. Про його існування вона дізналася лише після смерті чоловіка, коли Банком було списано страховий платіж із банківського рахунку її чоловіка.

У зв?язку із чим, колегія суддів погоджується із висновком суду, що позивачем було пропущено строку для звернення із заявою про виплату страхового відшкодування з причин, які не залежели від вигодонабувача.

Крім того, суд зазначає, що строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування не є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки , передбачені в цій нормі.

Аналізуючи законодавство України в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінка та спрямованість на відновлення порушеного права, суд доходить висновку, що позивачка, як вигоданобувач при відмові страховика у страховій виплаті у зв`язку із пропущенням строку звернення із відповідною заявою, має право на пред`явлення вимоги до відповідача, як страховика в межах страхової суми протягом строку загальної позовної давності, тобто протягом трьох років.

Подібний за змістом висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17.

З урахування викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Порушень судом норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, відповідно до положень ч.4 ст.367 ЦК України апеляційним судом не встановлено.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке ухвалене з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова