Справа № 604/627/24
Провадження № 2/604/251/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: с. Остап`є, Тернопільського району, Тернопільської області, РНОКПП) до Скалатської територіальної громади в особі Скалатської міської ради (юридична адреса: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільського району, Тернопільської область) про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Скалатської територіальної громади в особі Скалатської міської ради визнання права власності на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 72,2 м.кв, житловою площею 45,2 м.кв, в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 30 вересня 1992 року виконкомом Остап`ївської сільської ради Підволочиського району, на підставі рішення № 34 від 29 вересня 1992 року, видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить колгоспному двору, що складається з двох членів. Головою двору є ОСОБА_3 . Відповідно до архівної довідки, виданої 18 березня 2024 року архівним відділом Тернопільської області № 5 за № 339, станом на 1991 рік в згаданому господарстві проживало двоє осіб: голова двору ОСОБА_3 та син голови двору ОСОБА_2 . Усі члени колгоспного двору мають право на частку у даному майні. При чому, право на частку у майні мають ті члени, які до 15 квітня 1991 року не втратили цього права. Голова двору, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В управління спадковим майном вступив син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті з ним ніхто не проживав. Коли ж позивач звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Журавель С.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок знадвірними будівлями АДРЕСА_1 після смерті брата ОСОБА_2 ,їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 29 вересня 1992 року, спірний житловий будинок з надвірними будівлями належить колгоспному двору. У інший спосіб у позасудовому порядку позивач свої права захистити не може.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 травня 2024 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 червня 2024 року закрито підготовче провадження у цій справі та справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача Скалатської територіальної громади Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно з якою просять справу розглянути без їх участі, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Остап`є, що вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 березня 1973 року. Батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 29 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклала шлюб із ОСОБА_7 . Після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

13 листопада 1997 року Тернопільським МУУМВС України в Тернопільській області Феськів Стефанії Стахівні видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 . Із копії картки фізичної особи-платника податків вбачається, що їй присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

30 вересня 1992 року виконкомом Остап`ївської сільської ради Підволочиського району, на підставі рішення №34 від 29 вересня 1992 року, видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить колгоспному двору, що складається з двох членів. Головою двору є ОСОБА_3 .

Інформацією БТІ Підволочиського району №46, виданою 14 лютого 2024 року, підтверджується реєстрація права власності на житловий будинок за даною адресою на підставі вищевказаного свідоцтва.

ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 13 червня 1996 року.

Відповідно до довідки №45, виданої БТІ Підволочиського району 14 лютого 2024 року, будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , станом на 01 січня 2013 року зареєстроване за ОСОБА_3 .

Як вбачається із архівної довідки від 18 березня 2024 року №339, по документах архівного фонду «Остап`ївська сільська рада» у господарських книгах села Остап`є станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_3 - голова господарства. Разом із нею проживав ОСОБА_2 - син.

Відповідно до ст. 120 ЦК Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виникнення правовідносин (далі ЦК УРСР), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а згідно ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Пленум Верховного Суду України у п. а) ч. 6 постанови №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснює, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена колгоспного двору визначається з рівності часток всіх його членів.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало по 1/2 частці (кожному) будинковолодіння по АДРЕСА_1 , як членам колгоспного двору. Після припинення існування колгоспного двору свої частки вони не витребували і продовжували брати участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства колишнього колгоспного двору.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах права приватної власності», судам слід враховувати, що відповідно до ст. 55 Закону «Про власність» громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Згідно із архівною довідкою від 30 квітня 2024 року №485, по документах архівного фонду «Остап`ївська сільська рада» у господарських книгах села Остап`є станом на 1996 рік значиться господарство ОСОБА_3 - голова господарства. Разом із нею проживав ОСОБА_2 - син.

Відповідно до Витягу з ДРАЦСГ №9 від 18.06.2024 року, ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком записаний ОСОБА_10 , а матір`ю ОСОБА_6 .

Отже, позивач - ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 02 серпня 2021 року Скалатською міською радою Тернопільської області було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 .

Із довідки №8-832, виданої 10 грудня 2021 року Скалатською міською радою, на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним у житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає.

14 лютого 2024 року БТІ Підволочиського району виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №47, виданої 14 лютого 2024 року БТІ Підволочиського району, житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 72,2 м.кв, житловою площею 45,2 м.кв, належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва від 29 вересня 1992 року.

Відповідно до наданих державним нотаріусом інформаційних довідок від 17.07.2024 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (Анни) не заводилася.

Отже, ОСОБА_2 , як син померлої, який проживав з нею на день смерті спадщину прийняв, однак не оформив.

Також, із наданої суду копії спадкової справи №114/2021 вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його сестра - ОСОБА_1 .

08 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Журавель С.С. із заявою про видачу свідоцтва про праву на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_2 , однак їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії постанову № 55/02-31 від 01 квітня 2024 року, яка мотивована тим, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями, який є предметом спадкування, належить колгоспному двору.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 є його сестра - ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки житловий будинок з надвірними будівлями, який є предметом спадкування, належить колгоспному двору.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на належне спадкодавцю майно, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси, тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 9, 10, 77, 79, 80, 89, 223, 211, 247, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 392, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: с. Остап`є, Тернопільського району, Тернопільської області, РНОКПП) до Скалатської територіальної громади в особі Скалатської міської ради (адреса реєстрації: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільського району, Тернопільської область) про визнання права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 72,2 кв.м та житловою 45,2 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.