ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/746/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участі секретаря Панькевич Т.І.

та представника ОСОБА_1 - адвоката Покотило Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/12478/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Покотило Юрій Володимирович, на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Покотила Юрія Володимировича про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

у червні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Покотило Ю.В., звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року у справі № 607/12478/15-ц за позовом ПАТ Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного, посилаючись на те, що відповідач участі у справі не приймала, копії позовної заяви разом з додатками не отримувала. Копія повного заочного рішення ні відповідачу, ні її представнику не вручена, незважаючи на звернення із заявою про видачу такої копії.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року у задоволені клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Покотила Ю.В. про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Покотила Ю.В. від 31.05.2024 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2015 по справі № 607/12478/15-ц залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Покотило Ю.В. просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника посилається на те, що провадження у цивільній справі № 607/12478/15-ц за позовом ПАТ Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було втрачено.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 30 квітня 2024 року частково відновлено втрачене судове провадження у даній справі, а саме в частині лише двох документів: копії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2015 року та копії виконавчого листа № 607/12478/15, який виданий 25 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області на виконання рішення від 22 вересня 2015 року. Інші матеріали втраченого судового провадження відновлені не були.

У зв`язку із цим є абсолютно необґрунтовані посилання суду на те, що здійснювалося виконавче провадження з примусового виконання заочного рішення, відповідач ОСОБА_1 протягом значного і тривалого проміжку часу не зверталася до суду про скасування заочного рішення, не вчиняла і не оспорювала дій з приводу його виконання органами державної виконавчої служби, не заперечувала хід виконавчого провадження, знаючи про наявність прийнятого судом 22 вересня 2015 року відносно неї рішення, оскільки матеріали відновленого судового провадження не містять відомостей щодо жодної із наведених судом обставин.

Варто зауважити, що звернувшись із заявою про видачу копії заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/12478/15-ц, представнику відповідача було видано лише копію ухвали про відновлення провадження у даній справі. Копії самого рішення представнику відповідача видано не було.

Відтак, на момент подання заяви про перегляд заочного рішення, його копія відповідачу вручена не була, а тому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягав поновленню на підставі ч. 3 ст. 284 ЦПК України.

Щодо ухвалення судом рішення про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.

Не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишити без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених ч.ч. 2 , 3 ст. 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

Таким чином, прийнявши рішення про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, суд прийняв рішення, яке не передбачене ЦПК України, що свідчить про істотні порушення судом норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Покотило Ю.В. до суду апеляційної інстанції не поступав.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Покотило Ю.В. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

АТ Сенс Банк повідомлялося про розгляд справи шляхом направлення судової повістки до їх електронного кабінету, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документа.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача та заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку, суд посилався на те, що у даній справі згідно виконавчого листа здійснювалось виконавче провадження, шляхом стягнення із ОСОБА_1 заробітної плати. Натомість ОСОБА_1 протягом значного часу не зверталася до суду про скасування заочного рішення, не вчиняла і не оспорювала дій з приводу його виконання органами державної виконавчої служби, не заперечувала хід виконавчого провадження.

З огляду на відсутність будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, суд відмовив в його поновленні і залишив заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Покотила Ю.В. від 31.05.2024 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2015 по справі № 607/12478/15-ц без розгляду .

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

Отже, зміст статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу.

Так, прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви (частина перша статті 286 ЦПК України). У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд згідно із частиною третьою статті 287 ЦПК України може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Тлумачення статей 286, 287 ЦПК України в сукупності із частиною першою статті 288 ЦПК України дає підстави для висновку, що в разі, коли відповідач не довів наявність поважних причин неявки в судове засідання та неподання відзиву, а також не подав доказів по суті справи, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення. Для застосування повноважень, передбачених у частині третій статті 287 ЦПК України, суд звертає увагу, по-перше, на подання доказів по суті справи, які потенційно можуть змінити висновки по суті спору, викладені в заочному рішенні, та, по-друге, звертає увагу на існування і доведеність поважних причин, через які відповідач не зміг з`явитися на судове засідання, а також подати відзив, у зв`язку із чим і було ухвалене заочне рішення.

Це означає, що до підстав залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не відноситься питання оцінки причин пропуску строку на подання такої заяви.

Очевидно, що передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не мають відношення до вирішення питання щодо наслідків пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

На користь такого висновку свідчить і те, що як вимоги до форми та змісту заяви про перегляд заочного рішення (стаття 285 ЦПК України), так і строк звернення до суду з такою заявою (стаття 284 ЦПК України) наведені законодавцем перед врегулюванням ним дій суду після прийняття заяви про перегляд заочного рішення, які визначені у статті 286 ЦПК України та наступних статтях.

Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України, зокрема в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.

Тому правила частини третьої статті 287 ЦПК України щодо повноважень місцевого суду не можуть застосуватися в ситуації, коли відсутні підстави для розгляду заяви про перегляд заочного рішення по суті, та, відповідно, не можуть бути підставою для залишення такої заяви без задоволення.

Водночас відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду.

Можливість застосування статті 126 ЦПК України до процедури заочного розгляду справи не суперечить і частині другій статті 281 цього Кодексу, за змістом якої розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Підсумовуючи викладене, слід констатувати, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вказаний висновок викладений ВП ВС у постанові від 12.06.2024 року у справі № 756/11081/20, яким відступлено від висновку, раніше сформованого у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16.

Подаючи в червні 2024 року заяву про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2015 року, представником ОСОБА_1 - адвокатом Покотило Ю.В. заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на його подачу.

В обґрунтування причин такого пропуску, представником заявника вказується те, що копію повного оскаржуваного рішення ні відповідачу, ні йому не було вручено до дня звернення із такою заявою.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним договором № 770/38-870-08 від 22 серпня 2008 року в розмірі 15998 доларів США 79 центів, що згідно курсу НБУ, станом на 21.05.2015р., становить 332977,35 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 12674 долари США, що згідно курсу НБУ становить 263779,68 грн; заборгованість за відсотками - 2427,73 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 50527,59 грн; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 371,54 долари США, що згідно з курсом НБУ становить 7732,64 грн; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 525,52 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 10937,44 грн.

Стягнуто з із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 3329 гривень 77 коп (т. 1 а.с. 141-142).

Дане рішення вступило в законну силу та перебувало на примусовому виконанні в органах ДВС, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження № 49920182 від 29.02.2024 року (т. 1 а.с. 53-61).

Так, з даної інформації видно, що 27.01.2016 головним державним виконавцем відкрито виконавче провадження за № 49920182, 16.03.2016 накладено арешт на майно боржника і в цей же день за заявою стягувача виконавчий лист передано на виконання до Приватного підприємства Клініка мікрохірургії ока Медікус, де працювала боржник ОСОБА_1 , шляхом відрахування із заробітної плати отриманої нею в ПП Клініка мікрохірургії ока Медікус. 18 березня 2021 року державним виконавцем, у зв`язку із переходом боржниці на іншу роботу виконавчий документ був переданий на виконання до ПП Амбулаторія загальної практики-сімейної медицини Медікус № 1 05.12.2022 виконавче провадження зупинено до закінчення служіння в ЗСУ, оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 .

Таким чином, з моменту відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 була обізнана про наявність судового рішення, адже було відкрито виконавче впровадження на підставі якого із її заробітної плати стягувалась заборгованість за кредитним договором, тому суд першої інстанції обґрунтовано піддав сумніву об`єктивну неможливість відповідачки подати заяву про перегляд заочного рішення значно раніше, хоча б у березні 2016 року.

Також не заслуговує на увагу посилання представника заявника на те, що судом першої інстанції не було враховано правового висновку, викладеного в постанові ВП ВС від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, згідно з яким суд не наділений повноваженнями залишати заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, оскільки ВП ВС у постанові від 12.06.2024 року у справі № 756/11081/20 відступила від висновку, викладеного у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 та сформулювала висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Покотило Ю.В. підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Покотило Юрій Володимирович залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 серпня 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома