29.08.2024 Справа № 756/1362/23
Справа № 756/1362/23
Провадження №2/756/4081/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 27.02.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2021 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує, працездатний, іншої матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою від 10.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Ухвалою суду від 09.07.2024 заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2023 у цивільній справі № 756/1362/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасовано та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

19.08.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що відповідач визнає позов частково та погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, обґрунтовуючи це тим, що після розірівання шлюбу з позивачем залишив останній автомобіль ОPEL VECTRA, а також земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нижча Дубечня, площею 0,06 га, з метою матеріального забезпечення її та сина і не ініціював питання поділу майна. Крім того, протягом останнього часу у відповідача погіршилось матеріальне становище, оскільки ТОВ «СІЛАН ТРЕЙД КОМПАНІ», у якому він є директором і власником, фактично припинило свою діяльність, постійний дохід відсутній з 2020 року. Також відповідач має проблеми зі здоров`ям, що призвело до зменшення ступеня його працездатності.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Зазначив, що заочне рішення суду у вказаній справі не виконувалось, відповідач проживає в Україні та у Греції. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, яка є особою з інвалідністю, джерелом доходу є невелика пенсія.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Зазначила, що розмір аліментів, які погоджується сплачувати відповідач, не зможе забезпечити навіть базових потреб дитини. Крім того, у сина була діагностовано пухлину, яка потребує постійного спостереження, діагностику та лікування.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина щомісячно у розмірі 2 000,00 грн., оскільки має складне матеріальне становище, а також проблеми зі здоров`ям, про стан здоров`я дитини сторона відповідача не була обізнана.

Вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Сторони з 27.02.2010 перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2021, яке набрало законної сили 25.11.2021, розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.04.2012. Дитина проживає з матір`ю.

Відповідно до консультативного висновку дитячого невролога медичного центру ТОВ «Смарт Медікал Центр» у неповнолітнього ОСОБА_5 діагностовано захворювання та новоутворення у головному мозку, у зв`язку з чим призначено обстеження у низки лікарів, медикаментозне лікування, подальша діагностика.

З наданої позивачем довідки до Акта огляду МСЕК серії КВ-1 № 012347 вбачається, що позивач має ІІ групу інвалідності; може працювати в особливих умовах.

За результатами магнітно-резонансної томографії, проведеної ТОВ «Клініка «Мадгарант» 27.06.2018 у відповідача ОСОБА_4 діагностовано ознаки об`ємного утворення у головному мозку; рекомендовано дообстеження.

Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання спільної дитини, відповідач не надає позивачу регулярну матеріальну допомогу на утримання сина, останній раз перерахував грошові кошти у січні 2023 року у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджено самим відповідачем у відзиві на позовну заяву та не заперечувалося позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно приписів ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196,00 грн. і саме вказана сума є мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину відповідного віку.

З урахуванням закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню сина, з огляду на те, що відповідач у добровільному порядку на утримання дитини матеріальну допомогу у достатньому розмірі не надає, є працездатним, позов визнав частково, на утриманні інших осіб не має, виходячи з матеріального становища та стану здоров`я сторін та неповнолітньої дитини, а також розміру законодавчо установленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімального рекомендованого розміру аліментів для дитини віком 12 років, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 31.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний розмір аліментів з урахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дитини буде відповідати інтересам та потребам останньої.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 31.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 29.08.2024.

Суддя О.О. Тиха