Провадження № 2/947/1225/24
21.08.2024 Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
за участю секретаря - Грабової Т.П.,
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року було відкрито провадження по справі.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову.
У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Карандашов Я.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити, у подальшому надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 та третя особа: представник Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, в зв`язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції видано Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 та в Книзі реєстрації народжень 21 листопада 2009р. зроблено відповідний запис за №05. У Свідоцтві про народження позивачки в графі «матір» зазначено - « ОСОБА_4 », в графі «батько» - « ОСОБА_2 ».
Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , 27 листопада 1997р. мати позивачки - ОСОБА_4 розірвала шлюб з ОСОБА_2 (актовий запис про розірвання шлюбу №530 Відділу реєстрації актів громадянського стану Залізничого р-ну м. Львова).
Як стверджує позивачка, з самого дитинства і весь подальший час своїм справжнім батьком вона вважала ОСОБА_3 , з яким з 2016р. постійно проживала в квартирі батька за адресою: АДРЕСА_3 , разом з його матір`ю, а відповідно її бабусею - ОСОБА_7 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (актовий запис про смерть №693 Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08 жовтня 2022р.).
З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2020р. ОСОБА_3 склав заповіт на користь позивачки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пісаренко М.О., зареєстрований в реєстрі за №205, згідно якого усе майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до змісту ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
У відповідності до п.3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Згідно ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Згідно положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).
Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
У відповідності до положень ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.4,10,12,13,18,19,81,211,247,258,259,273,280-282,354-355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН: НОМЕР_3 ).
Внести зміни до актового запису №05 від 21 листопада 2009 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, виключивши відомості про батька дитини - « ОСОБА_2 » та в графі «Відомості про батька» зазначити: « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.08.2024.

Суддя: ОгреничІ.В.