Справа 688/3177/24
№ 2/688/927/24
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н.Л., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2024 ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 603083367 від 11.04.2019 в сумі 25259,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 11.04.2019 між ТОВ «Манівео» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням електронного підпису укладено кредитний договір № 603083367, відповідно до якого відповідачу надано кредит без конкретної споживчої мети на суму 9840,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. 11.04.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 9840,00 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 603083367 від 11.04.2019 становить 25259,40 грн., яка складається з: 9840,00 грн. заборгованість по кредиту, 15419,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Згідно із п. 1.4. кредитного договору № 603083367 від 11.04.2019 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,69 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3. цього договору. З врахуванням положень п.1.4 договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 251,85 відсотків річних. Сторони погоджуються, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п.1.3 договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п.1.4 цього договору процентна ставка менша ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п.1.4 1.5 договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме: 1,70 за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином, зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 розповсюджуються на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього договору при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.1.3 договору. Сторони погодили, що проценти, нараховані згідно п.4.2 договору після закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3. цього договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (Додаток №11). 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (Додаток №12), інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року (Додаток №13). В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (Додаток №14), інші умови договору залишилися без змін відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 36 від 23.07.2019 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 27453,60 грн. (Додаток №15). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року (Додаток №17). В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19), якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25259,40 грн.(Додаток № 20). 14.02.2022 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №14/02/2022-01, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (Додаток № 21). Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 за договором факторингу № 14/02/2022-01 від 14.02.2022 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25259,40 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами право вимоги за кредитним договором № 603083367 від 11.04.2019 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 25259,40 грн.

Ухвалою суду від 02.08.2024 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку із винесенням заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав частково в частині тіла кредиту в сумі 9840,00 грн.- тіло кредиту, нараховані відсотки в сумі 15419, 40 вважає безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11.04.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 9840,00 грн., що визнається сторонами та підтверджується довідкою №06_1/2024 АТ КБ «ПриватБанк» від 18.06.2024.

Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 603083367 ОСОБА_1 виданої ТОВ «Юніт капітал» заборгованість перед ТОВ «Юніт капітал» за кредитним договором № 603083367 від 11.04.2019 станом на 02.07.2024 складає 25259,40 грн.

Згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», додаткової угоди №19 до договору факторингу від 28.11.2019 року, додаткової угоди № 25 від 21.10.2020, додаткової угоди № 26 до договору від 31.12.2020, додаткової угоди №27 від 31.12.2021, додаткової угоди №19 від 28.11.2019, ТОВ «Таліон плюс» отримало права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги., в тому числі за договором №603083367 від 11.04.2019 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму заборгованості 27 453,60 грн., в тому числі: 9840,00 грн. тіло кредиту, 17 613,60 грн. відсотки.

Згідно договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон плюс», додаткової угоди від 05.08.2020 , додаткової угоди №1 від 10.08.2020 , додаткової угоди №2 від 03.08.2021 року, додаткової угоди №3 від 30.12.2022 ТОВ «Онлайн фінанс» отримало права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі за договором №603083367 від 11.04.2019 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму заборгованості 25250,40 грн., в тому числі: 9840,00 грн. тіло кредиту, 15 419,40 грн. відсотки.

Згідно договору факторингу №14/02/2022-01 від 14.02.2022, укладеного між ТОВ «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал», останнє отримало права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі за договором №603083367 від 11.04.2019 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму заборгованості 33160,80 грн., в тому числі: 9840,00 грн. тіло кредиту, 15 419,40 грн. відсотки, 7 901,40 пені, штрафи.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №603083367 від 11.04.2019 станом на 23.07.2019 становить 27286,32 грн., яка складається з: 9840,00 грн. - тіло, 17613,60 грн. відсотки.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року у справі 3 127/15672/16-ц дійшла правового висновку, що невиконання боржником грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором позики в частині тіла кредиту в сумі 9840,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог ТОВ «Юніт капітал» про стягнення з ОСОБА_1 відсотків в сумі 17613,00 грн. суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи право вимоги відсотків, позивач послався на електронний договір №603083367 від 11.04.2019, підписаний з використанням електронного підпису.

П.4.4 зазначеного договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що у всхі відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, в матеріалах справи відсутні електронні повідомлення відповідача про згоду на укладення договору, докази його ідентифікації в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримання ним одноразового ідентифікатора та підписання ним електронного договору.

Відтак, суд вважає, що наданий позивачем договір № 603083367 від 11.04.2019 не підписаний сторонами, а тому відсутні підстави вважати, що сторони погодили розмір та порядок нарахування відсотків за кредитним договором.

Крім того, згідно з положеннями ст..13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

У матеріалах справи немає доказів, що саме такий примірник договору був вручений ОСОБА_1 як споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача відсотків, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 942,31 грн. (2422,40 грн. х 38,9%).

Відповідно до ст.137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу, яку надавало позивачу Адвокатське об`єднання «Тараненко та партнери» на підставі договору про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17.06.2024, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1945,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м.Київ, вул.Рогнідинська, 4А, офіс 10, ) заборгованість за кредитним договором № 603083367 від 11.04.2019 в сумі 9840 (дев`ять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп., які складаються з тіла кредиту.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м.Київ, вул.Рогнідинська, 4А, офіс 10, ) судовий збір в сумі 942,31 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1945,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 6 вересня 2024 року.

Суддя Н.Л.Стаднічук