Справа № 643/9453/24
Провадження № 2/643/4354/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , поданої в особі представника адвоката Багмата Петра Дмитровича, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини з батьком, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, установлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини, -

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Багмата П.Д. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд:

1) позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2) визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

3) стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття;

4) установити юридичний факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період із травня 2021 року та по теперішній час.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, доходить висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року, прийнятій у справі № 905/2043/18 зазначено, що під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №911/414/18, провадження №12-231гс18).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Водночас, зі змісту пред`явленої ОСОБА_1 позовної заяви убачається, що позивач заявив чотири окремі вимоги: про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини разом з батьком, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, установлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини. Ці вимоги не можуть бути об`єднані в одному позові, позаяк вони не пов`язані між собою підставою виникнення і поданими доказами, мають різні предмети позову, ці вимоги не є основними та похідними, від вирішення однієї з них не залежить вирішення інших. Пред`являючи четверту вимогу - про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком, позивач посилається на її пред`явлення в порядку ст. 316 ЦПК України, тобто в порядку окремого провадження, при цьому, у пред`явленому позові не зазначає жодних обґрунтувань, з якою метою він просить установити такий факт.

На думку суду, об`єднання таких вимог призведе до неможливості належного дотримання принципів цивільного судочинства, закріплених у ст. 2 ЦПК України, зокрема, пропорційності, розумності строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 188 ЦПК України).

Таким чином, на порушення вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини разом з батьком, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, установлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення одних з яких не залежить від вирішення інших, також пред`явлені позивачем вимоги розглядаються за різними правилами підсудності.

З огляду на викладене, позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил об`єднання позовних вимог. При цьому суд зважає на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 188 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника адвоката Багмата Петра Дмитровича, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, визначення місця проживання дитини з батьком, установлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини, - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу його право звернутися із зазначеною позовною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що послугували підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Я.Ю. Семенова