Провадження № 2/686/5599/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі судового засідання

Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

встановив:

23 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , і їй стало відомо про наявність зареєстрованого обтяження вказаної квартири.

Із листа від 17.01.2023 року вбачається, що підставою для обтяження є ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 17.03.2003 року, арешт був накладений постановою державного виконавця від 02.10.2003 року.

Так, в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала цивільна справа № 2-2108/03 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Ухвалою суду в частині стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24.03.2004 року між сторонами затверджено мирову угоду.

Отже, позивач вказує, що будь-яких виконавчих проваджень відносно неї в Другому відділі ДВС у м. Хмельницькому не перебуває.

А тому, просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 26.07.2024 року по справі відкрито провадження в загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 15.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_11 подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала цивільна справа № 2-2108/03 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням суду від 17.09.2003 року в позові до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовлено. Позов до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задоволено частково, стягнуто з них солідарно на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 2693 грн. матеріальної шкоди, 51 грн. судових витрат та 250 грн. вартості проведеної будівельно-технічної експертизи, а всього 2994 грн. Крім того, стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по 200 грн. кожному моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24.03.2004 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення хмельницького міськрайонного суду від 11.09.2003 року скасовано. Провадження в справі закрито. Затверджено складену між сторонами мирову угоду.

Із відповіді Другого відділу ДВС в м. Хмельницькому від 12.08.2024 року вих. № 7225.3/25.22-46 вбачається, що згідно АСВП виконавчі провадження станом на 12.08.2024 року щодо стягнення з ОСОБА_1 у відділі не перебуває. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що державним виконавцем Яковлевим А.В. згідно постанови №60307 від 02.10.2003 року накладено арешт на 1/2 квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження №5209774 від 26.06.2007 року, яка належить ОСОБА_1 . Також, повідомили, що виконавче провадження в межах якого накладено арешт на майно ОСОБА_1 , Міським відділом ДВС ХМУЮ не передавалось до Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому. Тому, у державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про зняття арешту з майна ОСОБА_1 .

Із копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.10.2003 року вбачається, що арешт на 1/2 частину квартири накладено при примусовому виконанні ухвали суду Хмельницького міськрайонного суду, виданої 17.09.2003 року.

Дані обставини підтверджуються доказами, які містяться у цивільній справі.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин доцільним є скасування арешту з майна, накладеного на майно боржника для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.

Крім того, застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Отже, суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Захист прав позивача може відбутись згідно приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» лише за судом рішенням.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведене та враховуючи відсутність відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , а існування вказаного обтяження унеможливлює вільне розпорядження майном, суд дійшов висновку, що позивачка довела ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із звільненням позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 10-13, 76, 77, 79-82, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати арешт нерухомого майна, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Яковлєва А.В., серії АА №636274 від 02.10.2003 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №5209443.

Стягнути з Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 28 серпня 2024 року.

Суддя О.М. Палінчак