Харківський районний суд Харківської області
19 серпня 2024 року
смт Покотилівка Харківської області
Провадження № 2 /635/2199/2024
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карасави І.О.,
секретаря судового засідання Дерелюк К.О.,
учасники справи:
позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України,
представник позивача ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі-позивач) звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
В позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого відшкодування в розмірі 9 617,03 гривень, суму сплачених витрат на встановлення розміру витрат на збір документів та розмір визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку у розмірі 1 497,08 гривень, а також судові витрати у розмірі 2 270,00 гривні.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові по мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SUZUKI» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ЗАЗ-LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (власник ОСОБА_4 ). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальні збитки. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 18 червня 2020 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України. На дату скоєння цієї пригоди транспортний засіб «SUZUKI» реєстраційний номер НОМЕР_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі, а тому 12 травня 2020 року ОСОБА_4 повідомила МТСБУ про подію. 14 серпня 2020 року МТСБУ здійснило виплату потерпілій особі в розмірі 9 617,03 гривень. Після відшкодування власнику матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача та оплати збору документів, позивач отримав право регресної вимоги до відповідача.
Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило.
Рух справи
28 грудня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов АТ Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2023 року цивільну справу за позовом АТ Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою було передавно за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справи за відсутності позивача.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду
З постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 18 червня 2020 року (а.с. 5) вбачається, що винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, визнано відповідача ОСОБА_2 .
У судовому засіданні встановлено, що автомобіль «SUZUKI» реєстраційний номер НОМЕР_3 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Судом встановлено, що відповідно до копії звіту №456 по встановленню оцінки вартості відновленого ремонту внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 25 червня 2020 року (а.с. 14-18), складеного ФОП ОСОБА_5 ринкова вартість автомобіля «SUZUKI» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 , 2010 року випуску, на дату ДТП складає 97 168,10 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля «SUZUKI» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 , 2010 року випуску складає 10 883,20 гривень без врахування ПДВ; коефіцієнт фізичного зносу складових частин, які підлягають зміні, у даному випадку, дорівнює 0,52; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вказаного автомобіля «SUZUKI» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 , 2010 року випуску, складає 9 617,03 гривень.
МТСБУ були понесені додаткові витрати на оплату послуг експерта у розмірі 1 497,08 грн., що підтверджується копією платіжного доручення 1481332 від 25 серпня 2020 року (а.с.13).
Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 11 114,11 гривень.
Ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.
Відповідно до вимог статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.
Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до пункту 38.2.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 цього Закону.
Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Регрес - це нове право, що виникає в особи - МТСБУ внаслідок здійснення платежу. Таким чином, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 18 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП .
Ураховуючи вимоги статті 1191 ЦК України, пункт 38.2.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тому суд дійшов висновку, що у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_2 , а вимоги щодо стягнення з відповідача сплаченого відшкодування у розмірі 9 617,03 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 3 статті 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно зі статті 71 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до роз`яснень, які викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у МТСБУ підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку в розмірі 1 497,08 гривень, які підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ст. 2 ЦПК України).
Враховуючи викладене, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Моторного(транспортного) страхового бюро України щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 суму сплаченого відшкодування у розмірі 9617,03 гривень та суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку в розмірі 1 497,08 гривень.
Щодо розподілу судових витрат
За правилами частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно задоволенню заявлених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 270,00 грн (а.с.1). Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 200, 265 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 9 617 (дев`ять тисяч шістсот сімнадцять) гривень 03 (три) копійки, витрати, понесені на встановлення розміру збитку у сумі 1 497 (одна тисяча чотириста дев`яносто сім ) гривень 08 копійок.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21647131, місцезнаходження: 02154, м.Київ, б-р Русанвський, 8, банківські реквізити: IBAN: НОМЕР_6 в АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянани України, серія НОМЕР_7 , виданий 27 серпня 2015 року Харківським РВ ГУ ДМС України в Харківській області, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя І.О. КАРАСАВА