Справа № 372/120/24
Провадження № 2-702/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.,

при секретарі Сікорській М.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представниці відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до відповідачки про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів в якому просила припинити з 02 січня 2024 року стягнення по судовому наказу № 372/4013/23 (2-с-783/23), який виданий 25 вересня 2023 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.08.2023 року та до досягнення повноліття старшою дитиною. Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 січня 2024 року до досягнення повноліття старшою дитиною, а після цього аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Обґрунтовуючи позов зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, він шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей. В серпня 2023 року відповідач побив її та вигнав з спільної квартири та відразу після цього звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з неї на його користь аліментів на утримання дітей, зазначену заву було задоволено та Обухівським районний судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з неї на користь відповідача аліментів на утримання дітей. Однак на даний час їхні неповнолітні діти проживають разом з нею та повністю перебувають на її утримання, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить припинити стягнення з неї аліментів на утримання дітей та винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей.

12.01.2024 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення по справі підготовчого судового засідання.

09.05.2024 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Пояснила, що оскільки на даний час їх діти проживають з нею та повністю перебувають на її утримання, вона просить припинити стягнення з неї аліментів на користь відповідача на утримання дітей та стягнути аліменти на її користь на утримання дітей.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. надав аналогічні пояснення.

Представниця відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на його необґрунтованість.

Вислухавши позиваку, представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

14 липня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу.

За час сумісного проживання з відповідачем у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Спільне життя з відповідачем не складалося і рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 листопада 2023 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення суду.

Відповідач по справі став вживати наркотичні засоби із-за чого у них почали виникали сварки, які переходили в бійки. За останнє побиття її відповідачем 20 серпня 2023 року, його було засуджено вироком Обухівського районного суду київської області, що підтверджується копією вироку суду від 24 жовтня 2023 року.

Після того, як відповідач 20 серпня 2023 року побив позиваку, він вигнав її з квартири, яка була придбана ними під час сумісного проживання і в якій вони проживали разом з дітьми, а саме АДРЕСА_3 , не впускав її до квартири. Дітей налаштовував проти неї.

24 серпня 2023 року відповідач подав до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з позивачки аліментів на його користь на утримання їхніх неповнолітніх дітей, надавши суду довідку про те, що діти зареєстровані у вище вказаній квартирі разом з ним від 22 серпня 2023 року.

Діти дійсно зареєстровані у придбаній ними квартирі під час шлюбу разом з відповідачем, а позивачка зареєстрована у власній квартирі в місті Українка, однак на даний час діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією акту від 13.01.2024 року.

Відповідач погрожуючи позивачці фізичною розправою не впускав її до квартири, щоб вона не мала змоги спілкуватися з дітьми, вона постійно з дітьми спілкувалася по телефону, зустрічала їх на вулиці, забирала їх до квартири своєї матері, де проживала після того, як відповідач вигнав її з дому, до 1 вересня 2023 року, вона купила їм всі необхідні речі, одяг та шкільні належності, зустрічала їх зі школи, годувала, готувала їм їжу та давала з собою їжу, коли вони йшли ночувати до спільної з відповідачем квартири, оскільки відповідач залякував їх і не дозволяв їм бачитися зі нею та ночувати у неї.

Про те, що відповідач по справі подав заяву до суду про винесення судового наказу про стягнення з неї аліментів їй не було відомо.

Про винесення судового наказу Обухівським районним судом Київської області від 25 вересня 2023 року про стягнення з неї аліментів на утримання дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.08.2023 року та до досягнення повноліття старшою дитиною, вона дізналася випадково із за стосунку «ДІЯ»

10 листопада 2023 року не погоджуючись з даним судовим наказом, 14 листопада 2023 року вона звернулася до суду з заявою про визнання судового наказу, таким, що не підлягає виконанню, що підтверджую копією заяви, однак вказана заява судом їй була повернута.

При повторному зверненні із заявою про визнання даного наказу про стягнення з неї аліментів, таким, що не підлягає виконанню до суду вдруге, їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом про звільнення мене від обов`язку щодо сплати аліментів.

У зв`язку чим позивачка звернулась до суду з даним позовом.

В своїй заяві, про винесення судового наказу, про стягнення з позивачки аліментів, заявник ОСОБА_4 вказав, що вона не приймає участі у вихованні та повноцінному розвитку дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, ігнорує свої батьківські обов`язки, хоча зобов`язана утримувати своїх дітей та надав довідку суду № 2931 від 22.08.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, а саме заявника та їх спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Позивачка дійсно з 20.08.2023 року не проживала у квартирі, яку сторони придбали за час сумісного проживання і в якій зареєстровані ОСОБА_4 та діти ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , однак участь у вихованні, утриманні та у повноцінному розвитку дітей приймала. Свої батьківські обов`язки не ігнорувала.

З листопада місяця 2023 року діти проживають і знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач по справі, дітей утримувати не допомагає. Та й взагалі він вже досить довгий час, ще за час сумісного проживання належної уваги та утримання своїй сім`ї не приділяв, а саме з того часу як став зловживати наркотичними засобами.

20.08.2023 року вона повідомила відповідачу, що буде подавати позов до суду про розірвання шлюбу, оскільки сімейні стосунки між останнім часом не складаються.

Відповідач став зловживати наркотичними засобами, став агресивним, неврівноваженим, влаштовував в присутності малолітніх дітей сварки, ображав її нецензурними словами, бив, коли вона робила зауваження виганяв з дому. Так в січні місяці 2023 року, він вигнав її з дому, але тоді вона пішла з дому з дітьми, що підтверджується копією акта депутата.

Акт було складено, оскільки вона мала намір подати позов до суду про розірвання шлюбу та позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей так як він належним чином сім`ю не утримував. Зароблені кошти витрачав на свій розсуд та на вживання наркотичних засобів. Однак він вибачався, запевнював, що не буде вживати наркотичні засоби і говорив, що пройшов курс лікування у лікаря нарколога, у зв`язку з чим вона з дітьми повернулася додому.

Однак в подальшому, коли відповідач на шлях виправлення не став, та все таки вирішила розірвати шлюб з відповідачем, він її побив, вигнав з дому, а дітей не відпускав до неї, залякував та налаштовував їх проти неї.

На той час, коли вона з дітьми не проживала в квартирі, а саме не ночувала, вона з ними постійно бачилася, зустрічала їх на вулиці.

З 1 вересня 2023 року зустрічала зі школи, щоб відповідач не знав, йшла з ними додому до своєї матері, де на той час проживала. Годувала їх, готувала їм їжу та давала їм їжу з собою, прала одяг, поповнювала рахунок мобільного телефону старшому сину; гуляла з ними на дитячому майданчику, а ввечері, коли відповідач приходив додому, діти йшли ночувати до квартири, оскільки він не дозволяв їм ночувати у неї, сварив та налаштовував проти неї.

В зв`язку з ситуацією, яка склалася у неї з відповідачем, та в зв`язку з тим, що він не дозволяв дітям йти до неї, а їй не дозволяв приходити до дітей вона була вимушена звертатися з заявою до відділу опіки, для офіційного визначення місця проживання малолітніх дітей, оскільки вони вкрай потребують більше материнського догляду на сьогодні, ніж батьківського та до відділку поліції щоб допомогли їй забрати дітей, що підтверджую копіями заяв.

На даний час, діти проживають разом зі позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією акту депутата. Оригінал акта знаходиться у відділі опіки та піклування Обухівської міської ради.

З даною позовною заявою вона вимушена звертатись до суду, оскільки стягнуті з неї, аліменти на користь відповідача, він на дітей не буде витрачати, а буде використовувати їх на власні потреби.

При винесенні судового наказу по справі № 372/4013/23, судом не з`ясовувалось, питання про визначення місця проживання дітей сторін ні уповноваженим органом опіки та піклування, ні судом, не з`ясовано питання, чи дійсно вона не приймає участі у вихованні та утриманні своїх дітей..

Згідно з частиною другою ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У заявника, ОСОБА_4 такого права не було, оскільки позивачка приймала участь в утриманні матеріально та вихованні дітей, і тому право позивачки було порушене і наявні обставини свідчать про відсутність у неї боргових зобов`язань перед відповідачем.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак позивачці було відмовлено у задоволенні заяви по справі № 372/4013/23, хоч до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

За обставинами справи № 372/4013/23 між сторонами вбачалась наявність спору щодо місця проживання дітей, а не утримання, що є перешкодою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, у позивачки відсутні боргові зобов`язання перед відповідачем, що в свою чергу, при відсутності висновку відділу опіку та піклування, або рішення суду про визначення місця проживання дітей та наявність протиріч між батьками дітей з вказаного питання, свідчить про відсутність у відповідача (стягувача) суб`єктивного права вимоги до позивачки, стягнення аліментів.

А тому вона вимушена звертатися до суду з даним позовом. Після винесення судового наказу про стягнення аліментів з батька, обставини, на підставі яких судом було задоволено заяву, змінились, оскільки змінилась особа з якою проживають діти.

Зважаючи на викладені обставини, стягнення з позивачки аліментів на утримання дітей, які проживають зі нею має бути припинено.

Одночасно, відповідно до вимог сімейного законодавства, батьки зобов`язані брати участь у утриманні дитини до досягнення повноліття, враховуючи, що діти перебувають на повному утримання матері (Позивача), батько (Відповідач) зобов`язаний брати участь у утриманні дітей, а тому аліменти на утримання дітей слід стягнути з відповідача.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.18 СК України, одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з ч. З ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, батько дитини не витрачає отримувані ним аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів батька дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Враховуючи наведені вище обставини, а саме те, що з листопада місяця 2023 року неповнолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перестали проживати з батьком , ОСОБА_4 а стали проживати з матір`ю ОСОБА_1 , враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, то судом має бути захищене порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення з неї на користь батька дітей аліментів, оскільки діти стали проживати з матір`ю.

Одночасно, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що під час визначення розміру аліментів враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, інші обставини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частина перша, друга статті 184 СК України).

Враховуючи, що неповнолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на даний час постійно проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, то батько дітей, ОСОБА_4 має брати участь в їх утриманні, сплачуючи аліменти на користь матері ОСОБА_1 ..

З огляду на принцип рівності прав та обов`язків батька й матері, закріплений ст.141 Сімейного кодексу України, аліменти повинні бути стягнуті з батька дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 має складати в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дітей не займається, а тому кошти на утримання дітей (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.

Положеннями частини першої та другої статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

При цьому згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, під час судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на даний час малолітні діти сторін проживають, разом з позивачкою ОСОБА_1 , яка є матір`ю дітей, дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, копіями рішень та іншими матеріалами справи. Також судом встановлено, що позивачка продовжує сплачувати аліменти на утримання дітей, на підставі судового Обухівського районного суду Київської області, яким було присуджено стягнення аліментів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що малолітні діти сторін проживають з позивачкою, що підтверджується матеріалами справи. Проте позивачка продовжує сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання малолітніх дітей, які фактично проживають позивачкою, а тому суд вважає можливим припинити стягнення аліментів з позивачки на утримання малолітніх дітей та стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182, 183, 184, 188, 191 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Припинити з 02 січня 2024 року стягнення по судовому наказу № 372/4013/23 (2-с-783/23), який виданий 25 вересня 2023 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.08.2023 року та до досягнення повноліття старшою дитиною.

Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 січня 2024 року до досягнення повноліття старшою дитиною, а після цього аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 6073 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко