Головуючий у суді першої інстанції І.В. Коваленко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

05 серпня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., Шкоріна О.І., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року подану в апеляційній скарзі на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 про визнанння шлюбу неукладеним та анулювання актового запису,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2024 позов ОСОБА_2 до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , про визнанння шлюбу неукладеним та анулювання актового запису, задовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шаповал О.В., яке подане 28.05.2024 (вх.30309), про зупинення провадження у справі.

Не погоджуючись з рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2024 та ухвалою суду про відмову у зупиненні провадження у справі ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року а також просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2024 про відмову у зупиненні провадження у справі.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Ст. 353 ЦПК України визначений перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. В цьому переліку відсутні ухвали про відмову у зупиненні провадження у справі.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

ОСОБА_1 , включивши в апеляційну скаргу на рішення суду заперечення на ухвалу суду про відмову в зупиненні провадження у справі, також просить суд апеляційної інстанції її скасувати, а таким чином фактично оскаржує і дану ухвалу, що не передбачено ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин у прийнятті до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року про відмову у зупиненні провадження у справі необхідно відмовити.

ОСОБА_1 включила заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду, тобто виконала вимоги частини другої статті 353 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2024 про відмову у зупиненні провадження у справі підлягає поверненню, враховуючи, що заперечення на ухвалу про відмову у зупиненні провадження у справі від 17 червня 2024 року викладені апелянтом в апеляційній скарзі на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 352, 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду та повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року про відмову у зупиненні провадження у справі, подану у апеляційній скарзі на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна