Справа № 2604/9469/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю: адвокатів Панченка Д.В., Лисенка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу виконавчих листів, заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулось до суду із заявою, заінтересові особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання

В обґрунтування заяви заявник вказав, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 776 148, 72 грн та третейський збір у розмірі 8 160,71 грн.

23 квітня 2012 року до Дніпровського районного суду м. Києва подана заява про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160,71 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 11 червня 2012 року заяву АТ «Укрсоцбанк» задоволено та видано виконавчий лист. У подальшому виконавчий лист було пред`явлено на примусове виконання до відділу виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції.

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 та 11 вересня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва було відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду. А тому, державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого листа до органу який його видав, тобто до суду.

В подальшому виконавчий лист не видавався.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 07 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 залишено без розгляду.

Відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» від 26 квітня 2018 року найменування банку змінено на АТ «Укрсоцбанк», яке стало правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк».

06 липня 2018 року було зареєстровано нову редакцію статуту АТ «Уксоцбанк».

21 листопада 2019 року рішенням спільних загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-банк» та АТ «Укрсоцбанк» було затверджено нову редакцію статуту АТ «Альфа- банк», яка була погоджена НБУ 26 листопада 2019 року.

Згідно пп.2 п.1.2 Розділу першого Статуту «Альфа-банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 03 грудня 2019 року до ЄДР було внесено запис про припинення АТ «Укрсоцбанк» та зазначено, що його правонаступником є АТ «Альфа-банк».

Відповідно до Статуту, затвердженого Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-банк» 12 серпня 2022 року, правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-банк» є АТ «Сенс-банк».

Посилаючись на наведене, заявник просив замінити стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Сенс-банк» з метою звернення виконавчих листів для примусового виконання.

Далі заявник вказав, що строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин, незалежних від стягувача, оскільки справа про скасування рішення третейського суду розглядалась більше десяти років, а тому строк слід поновити.

Посилаючись на наведене, заявник просив видати виконавчі листи №2604/9469 на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160,71 грн., замінити стягувача та поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2023 року направлено матеріали вказаної заяви за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 січня 2024 року заяву прийнято до розгляду.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Лисенко А.О. подав заперечення на заяву. Зазначив, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160,71 грн. є незаконним, оскільки спори між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту не можуть бути предметом третейського розгляду, так як з компетенції третейського суду виключено вирішення спорів щодо захисту прав споживачів. Окрім того, вважає, що банком не наведено жодних поважним причин для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У додаткових письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що виконавчі листи на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 вже були видані Дніпровським судом м.Києва та отримані стягувачем 20 червня 2012 року, а тому підстав для їх видачі повторно не має. Заяву про видачу дублікату виконавчого листа, у зв`язку з втратою та доказів їх втрати банк до суду не подавав. Більше того, питання видачі виконавчих листів та їх дублікатів належить до підсудності Дніпровського районного суду м.Києва. Стягувач не надав суду виконавчі листи, що унеможливлює встановити дату їх видачі, строк їх дії та факт пропуску строку, не надано доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення їх до виконання. Вимога про заміну стягувача до задоволення не підлягає, так як є похідною від видачі виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Також вказала, що справа непідсудна Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, оскільки такий суд не розглядав справу як суд першої станції. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні заяви банку.

У судовому засіданні представник АТ «Сенс Банк» - Панченко Д.В. підтримав подану заяву, з підстав викладених у ній.

Представник ОСОБА_2 адвокат Лисенко А.О. заперечив щодо задоволення заяви з підстав викладених у запереченнях та додаткових поясненнях.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 433, 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення даного питання.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в солідарному порядку стягнуто заборгованість в розмірі 776 148, 72 грн та третейський збір у розмірі 8 160,71 грн.

23 квітня 2012 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160,71 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 11 червня 2012 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в заборгованості в розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160,71 грн.

У подальшому виконавчий лист було пред`явлено на примусове виконання до Відділу виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції.

У вересні 2012 року боржники звернулись до Дніпровського районного суду м.Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості .

Згідно даних Державного реєстру судових рішень встановлено, що у справі № 2604/20038/12, 11 вересня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва було відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення третейського суду.

У зв`язку з чим 05 грудня 2012 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого листа № 2604/9469, виданого 20 червня 2012 року Дніпровським районним судом м.Києва, до органу який його видав, тобто до суду, що стверджується постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Єрохіна О.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 07 грудня 2022 року у справі № 2604/20038/12, заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160,71 грн залишено без розгляду.

10 листопада 2023 року, шляхом здачі документів на пошту, банк звернувся до суду із заявою про поновлення строку, видачу виконавчих листів та заміну стягувача.

Відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» від 26 квітня 2018 року найменування банку змінено на АТ «Укрсоцбанк», яке стало правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк».

06 липня 2018 року було зареєстровано нову редакцію статуту АТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до Передавального Акту від 11 жовтня 2019 року, затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року за №5/2019, та затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа банк» 15 жовтня 2019 року, протокол №4/2019, правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа банк». Правонаступництво щодо майна та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-банк» з дати затвердження цього Акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

21 листопада 2019 року рішенням спільних загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-банк» та АТ «Укрсоцбанк» було затверджено нову редакцію статуту АТ «Альфа- банк», яка була погоджена НБУ 26 листопада 2019 року.

Згідно положень пп.2 п.1.2 Розділу першого Статуту, «Альфа-банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 03 грудня 2019 року до ЄДР було внесена запис про припинення АТ «Укрсоцбанк» та зазначено, що його правонаступником є АТ «Альфа-банк».

Відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-банк» за №2/2022 від 12 серпня 2022 року вирішено змінити найменування банку з АТ «Альфа-банк» на АТ «Сенс-банк», що стверджується також Витягом з Державного реєстру банків, сформованого Національним Банком України 02 грудня 2022 р.

Відповідно до Статуту, затвердженого Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-банк» 12 серпня 2022 року та погодженого 12 вересня 2022 року НБУ, правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа - банк» є АТ «Сенс-банк».

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Доводи адвокати Лисенка А.О. щодо непідсудності справи Тернопільському міськрайоному суду Тернопільської області є безпідставними, з огляд на таке.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 15 грудня 2023 року матеріали заяви АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про зміну стягувача у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу виконавчого листа, направлено за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Вказана ухвала суду набрала законної сили та сторонами не оскаржувалась.

Відповідно до вимог ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

В силу вимог ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

З врахуванням вищенаведеного та керуючись ст.ст. 32, 31, 446 ЦПК Україна вказана справа була прийнята до провадження.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зазначено, що «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства […]

Відповідно до вимог частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу […]

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 2-870/11 (провадження № 61-4429св22) зазначено, що «стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу […]

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється».

Щодо вимоги банку про видачу виконавчих листів на №2604/9469 на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160,71 грн., суд вважає, що така вимога не підлягає до задоволення.

Встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду від 11 червня 2012 року було задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» та видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в заборгованості в розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160,71 грн.

Згідно з вимогами ст. 389-7 ЦПК України, в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин, заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Відтак, підстав для повторної видачі виконавчих листів на виконання рішення третейського суду, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області не має.

Як вбачається із змісту заяви банку, із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, стягував до суду не звертався.

При цьому, суд роз`яснює, що стягував не позбавлений права на звернення до відповідно суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції станом на день видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ст.ст. 3,12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, виконавчий лист суду, як виконавчий документ, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. Зазначений строк обчислюється з наступного дня після набрання законної сили рішенням суду, на яке видано такий виконавчий лист.

Положеннями п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом (до 05 жовтня 2016 року), пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 20 червня 2012 року Дніпровським районним судом м.Києва видано виконавчі листи, які, у встановлений законом строк, пред`явлено до виконання, що підтверджується постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа від 05 грудня 2012 року та листом-відповіддю Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29 січня 2024 року (Т. 1, а.с. 5, 98).

У вересні 2012 року боржник звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 та ухвалою суду від 11 вересня 2012 року відкрито провадження у даній справі.

У зв`язку з чим, 05 грудня 2012 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого листа № 2604/9469 органу, що його видав, на підставі вимог ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на 01 грудня 2012 року, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на

рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої

апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що

підлягають негайному виконанню).

Розгляд справи щодо скасування рішення третейського суду тривав 10 років та лише 07 грудня 2022 року Дніпровським районним судом м.Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви про скасування рішення третейського суду.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що банк пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, з незалежним від нього причин, та суд вважає такі причини поважними, які не залежали від волі чи бездіяльності стягувача, а тому приходить до переконання про необхідність поновлення стягувачу строку для пред`явлення виконавчих листів № 2604/9469, які видані Дніпровським районним судом м.Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року у справі №121/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту у розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160.71 грн.

Необґрунтованими є доводи адвоката Лисенка А.О. про те, що згідно положень ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 15 грудня 2017 року, оскарження рішення суду на підставі якого виданого виконавчий документ є підставою для зупинення виконавчого провадження, а тому стягував повинен був повторно пред`явити виконавчий лист до виконання, та наявність судового розгляду було б підставою для зупинення такого виконавчого провадження, чого зроблено не було.

Встановлено, що згідно постанови державного виконавця від 05 грудня 2011 року виконавчий лист був повернутий органу, що його видав, тобто суду, на підставі вимог ч. 1 ст. 48, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи те, що включно по 2022 рік на розгляді у суді перебувала справа про скасування рішення третейського суду, підстав для видачі судом стягувачу виконавчого листа не було.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з вимогами частини 5 ст. 442 ЦПК, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Відтак, Велика Палата ВС вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального правонаступництва.

Зважаючи на те, що судом поновлено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, та наданими стягувачем документами підтверджується факт правонаступництва, враховуючи положення ст.ст.512, 514, 515 ЦК України та ст.442 ЦПК України, суд вважає, що слід замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк» у виконавчих листах № 2604/9469, які видані Дніпровським районним судом м.Києва 20 червня 2012 року на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року у справі №121/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту у розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160.71 грн.

Суд не приймає до уваги доводи адвоката Лисенка А.О. про те, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року по справі №122/10 є незаконним, оскільки спори між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту не можуть бути предметом третейського розгляду, так як питання правомірності рішення третейського суду було предметом розгляду у справі № 2604/20038/12 та ухвалою суду від 07 грудня 2022 заяву про скасування рішення третейського суду залишено без розгляду.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 433, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу виконавчих листів, заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, задовольнити частково.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк» (, МФО 300346, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) у виконавчих листах № 2604/9469, які видані Дніпровським районним судом м.Києва 20 червня 2012 року на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року у справі №121/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту у розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160.71 грн.

Поновити Акціонерному товариству «Сенс Банк» (, МФО 300346, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) строк для пред`явлення виконавчих листів № 2604/9469, які видані Дніпровським районним судом м.Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 листопада 2011 року у справі №121/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту у розмірі 776 148, 72 грн та третейського збору у розмірі 8 160.71 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 26 серпня 2024 року.

Головуюча