КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/2799/24 Головуючий у 1 інстанції Бабко В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника заінтересованої особи Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Горбатовського Ігоря Анатолійовича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від22 квітня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року адвокат Фєтісов Є.П., в інтересах скаржниці ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою надії державного виконавця, в обґрунтування якої зазначав, що у Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Києві на виконанні перебувало виконавче провадження №43291415 з примусового виконання виконавчого листа від 18.03.2014 №751/1048/14, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігів на підставі рішення Постійного діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15.11.2013 у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500253437 у сумі: за кредитом 128948,30грн, по відсотках - 5451,64грн, по комісії - 3941,54грн, штраф - 7660,56грн, що разом становить 146002,04грн, та стягнуто витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00грн.

16.05.2014 постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві № 43291415, накладено арешт та заборону відчуження всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 з внесенням інформації про обтяження до електронного реєстру про державну реєстрацію обтяжень.

Скаржниця зверталась із заявами на ім`я начальникаДеснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)з проханням зняти арешт з майна боржника у зв`язку із закінченням виконавчого провадження та його знищенням за спливом строків зберігання. Однак отримала відмову, в якій зазначено, що виконавче провадження закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗК «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для винесення постанови про звільнення майна з-під арешту.

Скаржниця вважає, що не вирішення питання про зняття арешту з майна (не винесення постанови про зняття арешту з майна) у завершеному та знищеному за спливом строків зберігання виконавчому провадженні є протиправним і таким, що суперечить вимогам законодавства.

У зв`язку з викладеним скаржниця просила суд зобов`язати Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) усунути порушення та зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця Клименко Олексія Олександровича відділу ДВС Деснянського УЮ від 16.05.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №43291415.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство "Сенс Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на дії державного виконавця - задоволено. Зобов`язано начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) усунути порушення, шляхом скасування арешту майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 16.05.2014 в рамках виконавчого провадження № 43291415.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційної скаргою звернувся представник заінтересованої особи Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Горбатовський І.А., просить ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від22 квітня 2024 року скасувати та постановити нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

В доводах апеляційної скарги зазначає, що задовольняючи скаргу, суд першої інстанції неправильно застосував положення пункту 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім направлення виконавчого документу за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Зазначає, що доводи суб`єкта оскарження про те, що виконавчий збір у розмірі 14 640,20 грн у вказаному виконавчому провадженні не стягнуто, залишились поза увагою суду.

Суд першої інстанції також не дав належної оцінки доводам суб`єкта оскарження про те, що виконавче провадження № 43291415 було закінчено з підстав, передбачених пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до ВДВС Білоцерківського МУЮ, що виключає скасування арешту майна.

Вказує на відсутність передбачених положеннями статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зняття виконавцем арешту з майна боржника, оскільки у ВДВС відсутня інформація про сплату боргу - 146 402,04 грн, виконавчого збору - 14640,20 грн, а також витрат виконавчого провадження - 200,07 грн.

Вважає також, що судом було проігноровано вимоги частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, суб`єкт оскарження повідомляв суд про те, що виконавчий документ №751/1048/14 від 19.03.2014 року видано Новозаводським районним судом м. Чернігова.

У відзиві на апеляційну скаргу представник скаржниці ОСОБА_1 - адвокат Фєтісов Є.П. посилається на безпідставність її доводів, просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, як законну та обґрунтовану.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що внаслідок порушення Деснянським відділом ДВС у м. Києві вимог п. 3.16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, 28.12.2015 державним виконавцем ДВС Білоцерківського МУЮ було прийнято рішення про відмову у прийнятті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв до 05.10.2016 року, та ні в Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області, ні у Деснянському відділі ДВС у м. Києві, ні в будь-якому іншому відділі державної виконавчої служби будь-яких виконавчих документів відносно ОСОБА_1 на примусовому виконанні не перебуває і будь-які відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 відсутні.

З огляду на вказане, відсутні правові підстави для продовження дії арешту майна ОСОБА_1 , а наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту майна при відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право заявника на мирне володіння своїм майно та порушує її право на розпорядження своїм майном у визначений законом спосіб.

Вважає також, що дана справа підсудна Деснянському районному суду м. Києва, який законно, обґрунтовано і справедливо захистив права і законні інтереси ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_1 - адвокат Фєтісов Є.П. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану, підтримав доводи, наведені ним у відзиві на апеляційну скаргу.

Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» своїх представників для участі у судовому засіданні не направили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства.

З огляду на вказане, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися, однак були належним чином повідомлені про судове засідання, враховуючи, що їх неявка не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Києві на виконанні перебувало виконавче провадження №43291415 з примусового виконання виконавчого листа від 18.03.2014 №751/1048/14, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігів на підставі рішення Постійного діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15.11.2013 у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500253437 у сумі: за кредитом 128948,30 грн, по відсотках - 5451,64 грн, по комісії - 3941,54 грн, штраф - 7660,56 грн, що разом становить 146002,04 грн, та стягнуто витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн.

04.08.2017 року ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова, замінено стягувача ПАТ «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 18.03.2014 №751/1048/14 на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві в рамках виконавчого провадження № 43291415 від 16.05.2014 р. накладено арешт та заборону відчуження всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , з внесенням інформації про обтяження до електронного реєстру про державну реєстрацію обтяжень.

10.12.2015 р. державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 2015 рік) до ВДВС Білоцерківського МУЮ.

Звертаючись до суду з даною скаргою в порядку статті 447 ЦПК України, ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Фєтісова Є.П., як сторона виконавчого провадження (боржник) просила зняти арешт з належного їй на праві власності нерухомого майна, вжитого на підставі постанови державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві від 16.05.2014 ВП №43291415, посилаючись на закінчення виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім того, відповідно до положень частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів даної справи вбачається, що виконавчий лист у справі № 751/1048/14 за рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 15.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором видано 19.03.2014 року Новозаводським районним судом міста Чернігова.

Також, Новозаводським районним судом міста Чернігова 04 серпня 2017 року вирішувалось питання щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Альфа Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Аналіз положень статті 448 ЦПК України та частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що дана справа підсудна Новозаводському районному суду міста Чернігова, а не Деснянському районному суду м. Києва.

Частиною першою статті 378 ЦПК України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з частиною другою статті 378 ЦПК України справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець Деснянського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Горбатовський І.А. у заяві від 10 квітня 2024 року звертав увагу Деснянського районного суду м. Києва на порушення скаржником норм статті 448 ЦПК України, якими визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Державний виконавець також посилався на вимоги частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», які визначають порядок подання сторонами, іншими учасниками та особами до суду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ.

Суд першої інстанції, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на дав належної оцінки доводам, викладеним у заяві державного виконавця Деснянського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Горбатовського І.А. від 10 квітня 2024 року про непідсудність даної справи Деснянському районному суду м. Києва, не врахував вимоги закону щодо підсудності даної категорії справи та в порушення вимог п. 1 частини першої статті 31 ЦПК України не вирішив питання щодо передачі даної справи на розгляд до суду за встановленою законом підсудністю.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Подібні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 536/1267/18 (провадження № 61-1182св19).

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача в частині порушення судом першої інстанції положень частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якими визначено правила підсудності справ за скаргами на дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що постановлені з порушенням правил підсудності, тому справу необхідно передати для розгляду за встановленою у процесуальному законі підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова, як до суду, який видав виконавчий документ.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 378, 381-384 ЦПКУкраїни, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Горбатовського Ігоря Анатолійовича - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року скасувати та направити справу за встановленою законом підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А