Справа №: 486/1349/24 Провадження № 2-н/486/142/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Далматової Г. А., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши надану заяву та додані до неї документи, вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, з наступних підстав.

В силу п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено , вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Спір про право являє собою суперечність, зовнішній вияв неспівпадіння в правових переконаннях сторін щодо існуючих прав та обов`язків або з приводу наявності (відсутності) правовідносин чи їх змісту та викликана цим неспівпадінням протилежна їх поведінка.

Під безспірністю вимог слід розуміти наявність достатніх та належних доказів високого ступеню достовірності, що визначають обґрунтованість вимог стягувача та малоймовірність захисту боржника.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками трьох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вихованням та забезпеченням яких займається вона.

Разом з тим, 21 серпня 2024 року на адресу суду від боржника ОСОБА_2 надійшла заява, у якій вказує, що з червня 2024 року заявниця забрала свої речі, повторно вийшла заміж, та поїхала жити у м. Миколаїв. Діти залишились проживати з ним та знаходяться на його утриманні. До вказаної заяви додано копію заяви ОСОБА_2 до органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей, копію акту обстеження умов проживання від 26 квітня 2024 року, довідки про навчання дітей, акт про непроживання ОСОБА_1 з червня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 та акт про фактичне проживання дітей з ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, а саме, є спір щодо визначення місця проживання дітей стягувача та боржника, який не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 166, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 відмовити у видачі судового наказу за її заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 ,

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що після усунення її недоліків вона має право повторно звернутись до суду з такою самою заявою.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова