РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 285/2030/24

провадження у справі №2/0285/951/24

14 серпня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сусловця М.Г., за участі секретаря судового засідання Величко К.Б. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибув,

відповідач: не прибула,

третя особа: не прибула,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ярунської сільської ради як Органу опіки і піклування до ОСОБА_1 , третя особа КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

УСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року позивач звернувся до з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої доньки.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачка є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому просив розглянути справу у відсутність представника, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, неодноразово повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому просив розглянути справу у відсутність представника, щодо задоволення позовних вимог, не заперечує.

З огляду на вказане, суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в с. Гірки Звягельського району є матір`ю дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 5, 6).

Батько дитини, згідно статті 135 Сімейного кодексу України, записано за вказівкою відповідачки (а.с. 5).

Відповідно до наказу служби у справах дітей Ярунської сільської ради від 16.11.2022 року ОСОБА_2 перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 7).

Виконавчим комітетом Ярунської сільської ради 21 листопада 2022 року затверджено рішення № 73 «Про влаштування дитини до інституціонального закладу» влаштовано малолітню ОСОБА_2 до інституціонального закладу терміном до 6 місяців (а.с. 9).

28 листопада 2022 року ОСОБА_2 влаштовано на повне державне утримання та виховання до КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей - сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради (а.с. 8).

16 травня 2023 року рішенням Виконавчого комітету Ярунської сільської ради було прийнято рішення № 45 «Про продовження терміну перебування дитини в інституційному закладі» терміном до 6 місяців (за заявою матері дитини) (а.с. 10).

31 жовтня 2023 року рішенням Виконавчого комітету Ярунської сільської ради було прийнято рішення № 100 «Про продовження терміну перебування дитини в інституційному закладі» терміном до 6 місяців (за заявою матері дитини) (а.с. 11).

04 березня 2024 року комісією КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей - сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради було складено Акт по зв`язкам із батьками, діти яких знаходяться в комунальному закладі відносно дитини ОСОБА_2 , згідно якого зазначено, що матір за весь час перебування дитини провідувала лише 02.03.2023 р.; 25.05.2023 р.; 17.09.2023 р. (а.с. 14).

З 17.09.2023 мати жодного разу не відвідувала та не цікавилася життям, здоров`ям своєї малолітньої дитини.

21.03.2024 року проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 згідно до якого встановлено, що в будинку не створені умови для проживання дитини: мінімальний запас продуктів харчування, в будинку холодно, на підлозі відсутні доріжки-килими (а.с. 13).

Згідно характеристики Ярунської сільської ради ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Проживає разом із співмешканцем - ОСОБА_3 . Має доньку ОСОБА_2 яка із нею не проживає. ОСОБА_4 не розуміє в повній мірі серйозність та складність виховання дитини, має складні матеріально-побутові умови проживання. На час відвідування сім`ї із засобів для існування це пенсія співмешканця та дохід із присадибної ділянки. Співмешканець - ОСОБА_3 ніде не працює, зловживає спиртними напоями. ОСОБА_4 також ніде не працює. Додатково встановлено, що матір (відповідачка) ухиляється від своїх батьківських обов`язків та як висновок зазначено, що не створені умови для проживання малолітньої ОСОБА_2 (а.с. 15).

Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно, ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 року вбачається, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 цього Закону, батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина та ін.

За змістом статей 12, 13, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконує покладені на неї обов`язки щодо виховання та утримання малолітньої доньки, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини; не виявляє батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не цікавиться її життям, здоров`ям, свої обов`язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини не виконує.

Ураховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 необхідно задовольнити.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно зі ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та стягує з відповідача аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в с. Гірки Звягельського району) батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати органу опіки і піклування Ярунської сільської ради Звягельського району Житомирської області для подальшого влаштування.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 11.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 2422 грн 40 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.08.2024.

Головуючий: