Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/2401/24

Провадження № 2/635/2486/2024

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Харківського районного суду Харківської області Карасави Ірини Олексіївни у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді Рибалко Є.О, зокрема, зазначив, що він не погоджується з процесуальним рішенням судді щодо поновлення строку на подання відзиву відповідачу, допуском адвоката Шапошнікова І. до участі у справі та не відкладенням судового засідання. Також, зазначає, що суддею застосовані до нього дискримінаційні дії, оскільки було відкладено проведення підготовчого засідання у зв`язку із задоволенням заяви представника відповідача Шапошнікова І. про відкладення підготовчого засідання

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Оцінивши наведені заявником ОСОБА_1 підстави для відводу судді, суддя дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Відповідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно статті 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься і у частині 1 статті 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», згідно якого кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пункту 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Відповідно до статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Згідно частини 2, 3 статті 40 ЦПК України, передбачено, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Виходячи з аналізу наведених норм відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2024 року судом було відкрито провадження у справі №635/2401/24 Провадження № 2/635/2486/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

Перевіривши наведені заявником ОСОБА_1 підстави для відводу головуючого судді у справі, суддя дійшов висновку про необгрунтованість заявленого відводу.

Таким чином, заявлений відвід судді не містить належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, а доводи заявника є лише припущеннями.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34, 36, 39, 40, 41, 260, 261, 352, 353,

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід головуючого судді необґрунтованим.

Передати заяву про відвід головуючого у справі для її вирішення у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Відповідно до положень частини 2 статті 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.О. КАРАСАВА