Дата документу 12.08.2024Справа № 554/2531/24
Провадження № 2/554/3407/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря Діменко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, третя особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. У позові просила встановити факт того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним дядьком ОСОБА_1 . Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини 2/25 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її рідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/25 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вказаних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її рідна бабуся ОСОБА_4 , яка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09 лютого 1962 р. мала у власності 4/25 домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 4/25 будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у рівних частках успадкували її сини ОСОБА_3 , 2/25 частки, і ОСОБА_5 , 2/25 частки. При цьому, ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину на 2/25 частки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько - ОСОБА_5 , після якого, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 15 червня 2017 року, позивачка стала власником 2/25 будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дядько ОСОБА_3 , після якого залишився спадок у вигляді 2/25 будинку частки з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відразу після смерті батька в 2006 році, позивачка фактично почала проживати за адресою АДРЕСА_1 , сплачувати комунальні послуги, здійснювала поточний ремонт, тому після смерті рідного дядька ОСОБА_3 прийняла спадщину, продовжує нею користуватися, не робила ніяких заяв щодо відмови від неї. Крім того за фактичним користуванням 4/25 вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належали її бабусі, є однією квартирою під номером 1.

14 березня 2017 року позивачка звернулася до Першої Полтавської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав відповідно до ст. ст. 1262 та 1266 Цивільного кодексу України, оскільки вважала, що прийняла спадщину, проте за № 464/02-31 від 14.03.2017 року винесена постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії з підстав не встановлення факту родинних відносин та пропущення строків прийняття спадщини. Як наслідок, з метою захисту своїх прав позивачка звернулась до суду з позовною заявою .

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2024 року відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд у порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.05.2024 року поновлено представнику позивача адвокату Рябоконь О.В. строк на подання клопотання про витребування доказів, витребувано з Першої полтавської державної нотаріальної контори (м. Полтава, вул. Гоголя,11,) належним чином завірену копію спадкової справи № 384/2011, що заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі заяви ОСОБА_2 .

24.06.2024 року на виконання ухвали суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.06.2024 року залучено до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_2 .

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.07.2024 року ОСОБА_2 залучено в якості співвідповідача.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Рябоконь О.В. надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та прохає позов задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської радим в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, направив до суду заяву про розгляд справи за її відсутності

Представник відповідача Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій прохала проводити розгляд справи за її відсутності, у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомляла.

Від представника третьої особи Першої полтавської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 16. Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦКУ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦКУ спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1233,1236 ЦКУ заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з ст. 1258 ЦКУ спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261-1265 ЦКУ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦКУ племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦКУ частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦКУ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦКУ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ОСОБА_1 звернулась до Першої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В. надано постанову від 14.03.2017 року № 464/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст. ст. 1262, 1266 ЦКУ на 2/25 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме не надано документів, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем, відсутністю рішення про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.22).

Згідно свідоцтва про право на спадщину (за заповітом) від 09 лютого 1962 р. єдиною спадкоємицею після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , є її дочка ОСОБА_7 . До складу спадкового майна входить 4/25 частини домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.11.1981 року серії НОМЕР_1 (а.с.11). Після смерті ОСОБА_4 4/25 будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у рівних частках успадкували її сини ОСОБА_3 , 2/25 частки, і ОСОБА_5 (батько позивачки), 2/25 частки. При цьому, ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину на 2/25 частки, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.11.2010 року (а.с.12).

17.12.2010 року ПП ПБТІ «Інвентаризатор» було видано витяг про державну реєстрацію прав, згідно якого ОСОБА_3 є співвласником 2/25 частки будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Відповідно до відповіді з Державного архіву Полтавської області не має можливості виявити актовий запис про народження гр. ОСОБА_8 , оскільки книги реєстрації актових записів громадянського стану про народження по Долинській сільській раді Диканського району Харківської (Полтавської) області за 1937 р. на зберігання до Державного архіву Полтавської області не надходили. (а.с.23).

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 серед власників вказаний і ОСОБА_3 (а.с. 24-28).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_9 вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Внаслідок укладення шлюбу відбулася зміна прізвища позивачки з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 (а.с.9). Таким чином ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори від 23.11.2010 року вказано, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 є синами ОСОБА_4 1914 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12). Отже суд приходить до висновку що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 є братами.

З аналізу вищезазначених документів, судом вбачається що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним дядьком ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть від 18.09.2006 року серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.16).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 15 червня 2017 року, ОСОБА_1 стала власником 2/25 будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого батька ОСОБА_10 (а.с.17).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 .

Із постанови державного нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В. вбачається, що спадкову справу бул заведено за №384/2011 на підставі заяви ОСОБА_2 . Інформація про посвідчені заповіти від імені ОСОБА_3 відсутні. Документи про інших спадкоємців відсутні. ОСОБА_2 документи, що підтверджують факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем до нотаріальної контори станом на 14.03.2017 не подано (а.с.22).

З копії спадкової справи №384/2011 вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Відразу після смерті батька в 2006 році, позивачка фактично почала проживати за адресою АДРЕСА_1 .На підтвердження оплати за комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 , позивачка надала копії квитанцій за період з 2017 по 2021 роки.

Враховуючи вищевикладене, племінниця ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 відповідно вважається такою, що успадкувала частки квартири і відповідно стала власницею частини спірного житлового будинку.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданий Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №82 (а.с.15), після смерті якого відкрилась спадщина на частку спірного житлового будинку. Його спадкоємців фактично не було.

ОСОБА_1 має право на частку спадщини спадкодавця, яка б належала за законом її батьку- ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , якби він був живим на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 та ч. 3 ст. 1268 ЦПК України, вона є такою, що прийняла спадщину замість свого батька.

Судом під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним дядьком ОСОБА_1 . Факт прийняття ОСОБА_1 спадщини 2/25 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її рідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 були встановлені судом, та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Підлягає визнанню за позивачкою в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/25 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані факти протягом судового розгляду не заперечувались відповідачами.

Оскільки підставами відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування були відсутність доказів на доведення тих фактів родинних відносин та спільного проживання зі спадкодавцем, які були предметом розгляду даної справи, та підтвердилися під час розгляду справи, суд вважає що право позивача на спадкування 2/25 частки вищевказаного житлового будинку підлягає захисту, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним дядьком ОСОБА_1 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини 2/25 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її рідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/25 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ;

Відповідачі : Територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, адреса місця знаходження м. Полтава, вул. Соборності, 36;

Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, , адреса місця знаходження м. Полтава, вул. Соборності, 36;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3

Третя особа : Перша Полтавська державна нотаріальна контора, адреса місця знаходження м.Полтава, вул. Гоголя, 11.

Суддя Т.М. Черняєва