КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8280/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

установив:

У жовтні 2019 року КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовомдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, щопозивач є обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності.

Відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яку постачає воно.

Разом з тим, відповідач своєчасно не оплачує надані ним послуги, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 01 вересня 2019 року з урахуванням індексу інфляції та 3% становить 31921,84 грн.

Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що воно і звернулося до суду із вказаним позовом.

Просило суд,стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за надані послуги з центрального опалення у розмірі 30546,96 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 784,45 грн., та 3% річних у розмірі 590,43 грн., а також судовий збір в розмірі 1921 грн.

Заочним рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року зазначений вище позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП виконавчого округу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з центрального опалення у розмірі 30546,96 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 784,45 грн., 3% річних у розмірі 590,43 грн. - всього 1374,88 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що вона не отримувала пропозицію про укладення договору від КП виконавчого округу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, не ознайомлена з істотними умовами договору, не укладала такий договір та не мала наміру укладати, оскільки має договірні відносини з ПАТ «КИЇВГАЗ».

Наголошує, що позивач був проінформований про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 обладнана двухконтурним газовим котлом та лічильником газу, про що вона неодноразово інформувала позивача шляхом подачі заяв.

Зазначає, що КП «Київтеплоенерго», проводило у її квартирі перевірку від 09 грудня 2019 року на підставі якої сформовано Акт обстеження, де вказано, що Проектно-технічна документація на відключення квартири від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання виготовлена АТЗТ «АSP-Ексклюзив» у 2001 році. А також підтверджено, що опалення в квартирі від`єднано від загальнобудинкової системи, ЦПГВ в квартирі від`єднано від загальної системи, а тому нарахування заборгованості є безпідставним.

Також відповідно до довідки, виданої ПАТ «Київгаз»,в квартирі з 28 вересня 2001 року встановлено лічильник та двухконтурний котел, опалення та гаряче водопостачання здійснюється за рахунок газу та за використаний газ здійснюється розрахунок з РАВ.

Як висновок, звертає увагу, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 влаштовано автономне опалення, тому вона не користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, надаються позивачем, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Просила суд, скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

На вказану апеляційну скаргу КП виконавчого округу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» подало пояснення, в яких зазначило, що у зв`язку зі зверненням від власника кв. АДРЕСА_3 було проведено корегування в січні 2020 року та встановлено ознаку індивідуального опалення, внаслідок чого заборгованість станом на дату подачі зазначених пояснень - відсутня.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що суд вважав встановленим факт порушення прав позивача, оскільки відповідач не належним чином сплачує за надані їй житлово-комунальні послуги у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, що станом на 01 вересня 2019 року становить 31921, 84 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого опалення, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 31921, 84 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП ««Київтеплоенерго».

На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

03 квітня 2024 року на поштову адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення від представника позивача - Суєтінової О.О. , в яких зазначила, що станом на 28 березня 2024 року заборгованість по квартирі АДРЕСА_3 складає:

- за централізоване опалення (ЦО) - 0,00 грн.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 642 Цивільного кодексу України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Отже, з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085).

Договір складений на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Зміст положення ч. 4 ст. 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що КП «Київтеплоенерго» було проінформоване про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 обладнана двухконтурним газовим котлом та лічильником газу.

Згідно акту-обстеження від 09 грудня 2019 року складеного КП «Київтеплоенерго», щодо результатів перевірки у квартирі відповідача, зазначено, що проектно-технічна документація на відключення квартири від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання виготовлена АТЗТ «ASP-Ексклюзив» у 2001 році. А також підтверджено, що опалення в квартирі від`єднано від загально будинкової системи, ЦПГВ в квартирі від`єднано від загальної системи.

Також відповідно до довідки, виданої ПАТ «Київгаз» ОСОБА_1 , в квартирі з 28 вересня 2001 року встановлено лічильник та 2-контурний котел, опалення та гаряче водопостачання здійснюється за рахунок газу та за використаний газ здійснюється розрахунок з РАВ.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 влаштовано автономне опалення, а тому відповідач не користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються позивачем.

Крім того, колегія суддів бере до уваги надану представником позивача довідку про те, що станом на 28 березня 2024 року у відповідача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 заборгованість за централізоване опалення відсутня.

Отже, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про доведеність позовних вимог та наявність правових підстав, щодо стягнення заборгованості з відповідачаза послугиз централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Викладені у рішенні висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови у позові.

При подачі апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 2305,20грн.

За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволено, рішення суду скасовано та ухвалене нове про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому з позивача КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2305, 20грн.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» (, адреса: 01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5.)на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 305,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба