Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1702/24
Провадження№2/572/736/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І. І.

за участю секретаря судових засідань Мигаль Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 2,03 га, яка складається із земельних ділянок площею:0,95 га кадастровий номер :11:002:0225; 0,46 га кадастровий номер :09:002:0228; 0,62 га кадастровий номер :09:003:0229 розташованих на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №070160 виданого на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №137 від 10 березня 2006 року в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заповіту, нотаріально посвідченого Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області 19 вересня 1994 року за реєстровим номером 76, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , який за життя склав заповіт на його користь, який нотаріально посвідчений Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області 19 вересня 1994 року, зробивши заповітне розпорядження, заповівши мені у власність жилий будинок з господарськими приміщеннями і майном, що знаходиться в селі Немовичі Сарненського району Рівненської області, зареєстрований під №76.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з тіткою позивача ОСОБА_2 (у дівочості ОСОБА_4 ). Під час перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 дітей не мали.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла після її смерті відкрилась спадщина за законом, що складається із земельних ділянок, розташованих на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2,03 га. Зазначене спадкове нерухоме майно було успадковане ОСОБА_3 як спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини, який прийняв спадщину, так як проживав зі спадкодавцем на день її смерті, однак, за життя ОСОБА_2 не було у встановленому законодавством порядку оформлено спадкові права.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом, який не змінений та не скасований, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_1 ) та земельних ділянок, розташованих на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які належали спадкодавцю ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №137 від 10 березня 2006 року серія ЯГ № 070160, площею 2,03 га. після смерті дружини.

У встановлений законодавством шестимісячний строк він звернувся до державного нотаріуса Сарненського районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 08 жовтня 2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (після перейменування АДРЕСА_1 ).

У подальшому у 2024 році повторно звернувся Сарненського районної державної нотаріальної контори в межах спадкової справи №296/2008, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: на земельні ділянки площею 2,03 га на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які були успадковані ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_2 . Однак, 26 березня 2024 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач позов підтримав повністю, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просили прийняти рішення на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно.

Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством.

З досліджених документів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , який за життя склав заповіт нотаріально посвідчений Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області 19 серпня 1994 року, яким вчинив заповітне розпорядження, заповівши у власність жилий будинок з господарськими приміщеннями і майном, що знаходиться в селі Немовичі Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 .

За життя спадкодавець ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження виданим Немовицьким відділом РАЦС Сарненського району Рівненської області 30 січня 1961 року, актовий запис №4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області 05 серпня 2005 року, актовий запис №34. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на земельні ділянки розташовані на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які належали спадкодавцю на праві власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №137 від 10 березня 2006 року серія ЯГ № 070160, площею 2,03 га.

Зазначене спадкове майно було успадковане ОСОБА_3 як спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини, який прийняв спадщину, так як проживав зі спадкодавцем на день її смерті, однак, за життя ОСОБА_2 не було у встановленому законодавством порядку оформлено спадкові права на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області площею 2,03 га.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, який не змінений та не скасований, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_1 та земельних ділянок, розташованих на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які належали спадкодавцю ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №137 від 10 березня 2006 року серія ЯГ № 070160, площею 2,03 га. після смерті дружини ОСОБА_2 .

У встановлений законодавством шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 та 08 жовтня 2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (після перейменування АДРЕСА_1 ), яке видане державним нотаріусом Сарненської районної державної нотаріальної контори Войцехович О.О., та зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 грудня 2010 року. Витяг про державну реєстрацію прав на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , виданий Рівненським ОБТІ 22 грудня 2010 року.

В 2024 році позивач повторно звернувся Сарненського районної державної нотаріальної контори в межах спадкової справи №296/2008, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: на земельні ділянки площею 2,03 га на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які були успадковані ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_2 . Однак, 26 березня 2024 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що земельні ділянки площею 2,03 га, які розташовані на території Немовицької сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, не входять до майна, визначеного в заповіті від імені спадкодавця ОСОБА_2 на ім`я спадкоємця ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину , якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно змісту довідки виданої виконкомом Немовицької сільської ради за №10 від 03 липня 2023 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 за даною адресою разом з померлою проживав і був зареєстрований її чоловік ОСОБА_2 .

Таким чином, відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки протягом шестимісячного строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно пункту "г" ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема, шляхом визнання права.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №137 від 10 березня 2006 року серія ЯГ № 070160 ОСОБА_2 на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 2,03 га., які розташовані на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 квітня 2024 року вбачається, що земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею: 0,9502 га кадастровий номер :11:002:0025, 0,4599 га кадастровий номер :09:002:0228, 0,6217 га кадастровий номер :09:003:0229, належали як приватна власність ОСОБА_2 , та зареєстровані відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок.

Відповідно до ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У даному випадку, ОСОБА_2 після смерті дружини ОСОБА_2 як єдиний спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину у виді нерухомого майна земельних ділянок, які належали на праві власності спадкодавиці, але не оформив спадкові права, однак, дане нерухоме майно входить до спадкової маси після його смерті, в зв`язку з чим право на прийняття належних йому земельних ділянок в порядку спадкової трансмісії переходить до позивача.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Приписами ч.ч.1,2,3 ст.1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

ОСОБА_2 за життя вчинив заповітне розпорядження користь ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач як спадкоємець за законом прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , так як подав у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, спадкодавець фактично мав у власності спірне майно, яке входять до складу спадщини, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 335, 392, 1216, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності", керуючись ст. ст. 258-268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Немовицької сільської ради (вул. Центральна,4 Сарненськоо району Рівненської області, ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку загальною площею 2,03 га, яка складається з земельних ділянок: - 0,95 га кадастровий номер :11:002:0025; - 0,46 га кадастровий номер :09:002:0228; - 0,62 га кадастровий номер :09:003:0229 розташованих на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №070160 виданого на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №137 від 10 березня 2006 року, в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 19 серпня 2024 року.

Суддя: