Справа № 237/1940/24
Провадження № 2/237/637/24
24.06.24 року м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Ліпчанського С.М.,
при секретарі Бахтіярової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальність «МАРСЕРВІС», ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальність «МАРСЕРВІС» та ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідачів солідарно грошові кошти, передані в якості авансу у розмірі 550000,00 (п`ятсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем-1 Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРСЕРВІС» 08 грудня 2021 року була досягнена домовленість про купівлю-продажу 61/100 частини нежитлового приміщення (магазин № НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу-1 на підставі договору купівлі-продажу № 49 від 10.06.1994 р. та Додаткової угоди від 09.05.1995р.
У зв`язку з чим позивачем ОСОБА_1 сплачено аванс в розмірі 550000,00 гривень (п`ятсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) на рахунок відповідача-1, в рахунок майбутнього платежу за договором купівлі-продажу, який повинен був би укладений у майбутньому, а відповідачем -1 на засіданні дирекції 10 грудня 2021 року прийнято рішення про продаж зазначеного нерухомого майна, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 3 від 09.12.2021р., № 6 від 22.12.2021 року, протоколом засідання ТОВ «МАРСЕРВІС» від 10.12.2021, що свідчить про намір сторін.
Відповідач-1 за усним договором купівлі-продажу був зобов`язаний протягом двох місяців привести у відповідність документи для оформлення нотаріального договору купівлі-продажу вищезазначеного майна.
Також між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем-2 ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 20.02.2022 року, відповідно до якого відповідачем 2 було взято поруку виконання зобов`язань відповідача-1 до 01 травня 2022 року.
Внаслідок повномасштабного російського вторгнення в Україну, активних бойових дій на території м. Маріуполя Донецької області, місто Маріуполь 20 травня 2022 року потрапило під повну окупацію російської федерації, і до сьогоднішнього дня залишається під окупацією, через що Відповідач-1 в порушення вимог чинного законодавства та умов взятих на себе зобов`язання не виконав.
На усні звернення позивача щодо повернення сплаченого авансу, відповідач-2 посилаючись на форс-мажорні обставини, а також на строк припинення договору поруки, який встановлений у договорі, відмовився від повернення авансу та враховуючи, що 61/100 частини нежитлового приміщення (магазин № НОМЕР_1 ) знаходиться на окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Сторони в судове засідання не з`явились, були повідомлені про розгляд справи належним чином, про причини неявки суду не сповістили.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі договору купівлі-продажу № 49 від 10.06.1994 р. та Додаткової угоди від 09.05.1995р. 61/100 частини нежитлового приміщення (магазин № НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу-1 Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРСЕРВІС».
Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем-1 Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРСЕРВІС» 08 грудня 2021 року була досягнена домовленість про купівлю-продажу 61/100 частини нежитлового приміщення (магазин № НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
Квитанцією до прибуткового касового ордера № 3 від 09.12.2021р., № 6 від 22.12.2021 року підтверджується що позивачем ОСОБА_1 сплачено аванс в розмірі 550000,00 гривень (п`ятсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) на рахунок відповідача-1, в рахунок майбутнього платежу за договором купівлі-продажу, який було затверджено на засіданні дирекції 10 грудня 2021 року, що підтверджується протоколом засідання ТОВ «МАРСЕРВІС» від 10.12.2021.
Також, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем-2 ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 20.02.2022 року, відповідно до якого відповідачем 2 було взято поруку виконання зобов`язань відповідача-1 до 01 травня 2022 року.
З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан,у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».
Внаслідок повномасштабного російського вторгнення в Україну, активних бойових дій на території м. Маріуполя Донецької області, місто Маріуполь 20 травня 2022 року потрапило під повну окупацію російської федерації, і до сьогоднішнього дня залишається під окупацією.
Згідно відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 10.05.2024 р. відповідач 1 не перебуває у стані припинення.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст.612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частинами 1, 3 ст. 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Правила цієї статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.
Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.
Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором.
Таким чином, правила ст.570 ЦК України про завдаток поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна зі сторін ухиляється від його виконання (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25.09.2013 року у справі №6-82цс13).
Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.07.2018 року у справі №461/5297/16, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.
За змістом наведених норм ЦК України, завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.
Згідно з нормами статей 546, 548 ЦК України, завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.
Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.
Другим критерієм відмінності завдатку від авансу є умова обов`язкового дотримання сторонами форми укладення договору, встановленої законом.
Викладені положення закону є підставою для обґрунтованого висновку про те, що основними критеріями відмінності завдатку, як одного із засобів забезпечення виконання зобов`язань від авансу, як однієї з форм розрахунків є: забезпечення завдатком тільки дійсного, тобто укладеного сторонами цивільно-правового зобов`язання; обов`язкове дотримання сторонами встановленої законом форми укладення договору, який забезпечений завдатком.
Отже, за умови відсутності хоча б одного із вищевказаних критеріїв, передані однією стороною другій стороні грошові суми є не завдатком, а авансом.
Аванс - це визначена грошова сума (попередній платіж) або цінності, які покупець чи замовник передають продавцю чи виконавцю робіт у рахунок майбутніх платежів за передане майно, виконану роботу чи надані послуги (яка включається до загальної ціни товару).
У разі розірвання договору за домовленістю сторін або у зв`язку з невиконанням однією із сторін договору своїх обов`язків сума коштів, сплачена як аванс, має бути повернута покупцю.
Отже, у разі розірвання договору з будь-яких причин аванс має бути повернутий покупцю у повному розмірі.
І якщо продавець чи виконавець послуг (робіт) отримали як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано, то, незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання, відповідно до умов домовленості про купівлю-продажу 61/100 частини нежитлового приміщення (магазин № НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст., 141, 525, 526, 546, 548, 559, 610, 612, 626, 627, 628, 635, 638, 546, 570 Цивільного Кодексу України, керуючись статтями 4, 30, 175, 177 Цивільного процесуального Кодексу України,-
Позов ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальність «МАРСЕРВІС», ОСОБА_2 про стягнення суми авансузадовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів.
Суддя С. М. Ліпчанський
Дата документу 24.06.24 року