Провадження № 22-ц/801/1727/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуСправа № 127/30421/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),

суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 127/30421/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про зміну порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024, ухвалене у складі судді Жмудя О.О. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст рішення складено 7.06.2024, -

в с т а н о в и в :

29.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (вх № 78873) до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про зміну порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, в якому просив :

- змінити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , який встановлений постановою Вінницького апеляційного суду від 22.02.2023 у справі № 127/12121/21, визначити наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5 : щовівторка та щочетверга щомісячно з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері; кожну першу та третю п`ятницю починаючи з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі, без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька; проведення часу разом з метою відпочинку та відпочинку та оздоровлення у літній час протягом 30 календарних днів, без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька, за умови попередження ОСОБА_6 про час такого відпочинку за сім календарних днів до його початку шляхом надіслання електронного повідомлення на номер телефону ОСОБА_2 НОМЕР_1 2915 387 або через месенджер Telegram, Viber, WhatsApp, тощо; проведення часу разом з метою відпочинку та оздоровлення в другу половину осінніх, зимових та весняних шкільних канікул з 10 год. 00 хв. першого дня вказаного періоду до 20 год. 00 хв останнього дня вказаного періоду, без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з відповідачкою з 2017 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2021 року фактичних шлюбних відносин сторони не підтримують та припинили спільне проживання. Попередньою постановою Вінницького апеляційного суду від 22.02.2023, позивачу було визначено наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з донькою: протягом 3-місячного терміну у присутності матері дитини: щовівторка щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:00 до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год. Після закінчення трьохмісячного терміну без присутності матері: щовівторка щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год..

Позивач, перебуваючи у місті Вінниці, неодноразово звертався до матері дівчинки з проханням збільшити час для спілкування з донькою. Однак, ОСОБА_2 проти такої ініціативи заперечує. У зв`язку із суттєвою зміною життєвих обставин, між батьками існує конфлікт щодо порядку участі у вихованні дитини та виконання ними батьківських обов`язків, який можливо вирішити лише в судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_7 уже досягла трьох років, висловлює бажання спілкуватися з батьком та має з ним тісний емоційний зв`язок, однак в силу наведених вище обставин, позбавлена можливості проводити більше часу з батьком, то право дитини в спілкування з батьком, визначене попереднім графіком, не в повній мірі забезпечує інтереси її та інтереси ОСОБА_8 , як батька дівчинки. Наразі існують передумови для збільшення часу спілкування позивача з донькою що надасть можливість позивачу проводити більше часу з дитиною у період перебування його у місті Вінниці. Так, позивач бажає збільшити час спілкування з донькою на вихідні дні, зокрема змінити порядок участі батька у вихованні ОСОБА_9 , визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024, з урахуванням ухвали суду від 13.06.2024 про виправлення описки /т. 1 а. с. 246/, позов задоволено частково. Визначено наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щовівторка та щочетверга щомісяця з 16:00 год. до 20:00 год. без присутності матері; кожну першу та третю суботу починаючи з 10:00 год до 15:00 год. неділі, без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька; проведення часу разом з метою відпочинку та відпочинку та оздоровлення у літній час протягом 30 календарних днів, за узгодженням між батьками дитини без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька, за умови попередження та домовленістю з ОСОБА_2 про час такого відпочинку за сім календарних днів до його початку. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. В порядку частини десятої статті 141 ЦПК України з врахуванням часткового задоволення позову та покладення судових витрат на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, звільнено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від обов`язку сплачувати одна одній частину судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу (вх № від 8.07.2024), в якій посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду, виклавши абзац другий, четвертий резолютивної частини в наступні редакції: Визначено наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 : щовівторка та щочетверга щомісяця з 16:00 год. до 20:00 год. без присутності матері; кожну першу та третю п`ятницю починаючи з 16:00 год до 20:00 год. неділі, без присутності матері; проведення часу разом з метою відпочинку та відпочинку та оздоровлення у літній час протягом 30 календарних днів, за узгодженням між батьками дитини без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька, за умови попередження та домовленістю з ОСОБА_2 про час такого відпочинку за сім календарних днів до його початку; проведення часу разом з метою відпочинку та оздоровлення в другу половину осінніх, зимових та весняних шкільних канікул з 10 год. 00 хв. першого дня вказаного періоду до 20 год. 00 хв останнього дня вказаного періоду, без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька. В порядку частини десятої статті 141 ЦПК України, з врахуванням часткового задоволення позову та покладення судових витрат на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7000 грн витрат на правничу допомогу адвоката. Також просить стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача в суді апеляційної інстанції в розмірі 9000 грн.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема не застосовано статтю 141 СК України, відповідно до якої батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. Вирішуючи спір, місцевий суд не надав оцінки тій обставині, що позивач любить свою доньку, на момент звернення з позовом донка подорослішала, висловлює бажання більше спілкуватись з батьком та має з ним тісний емоційний зв`язок. Позивач виконує батьківські обов`язки належним чином, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання. Відповідач заперечує щодо збільшення часу спілкування дитини з батьком. Судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дитиною, чи обставин, які б свідчили про участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батька, який мешкає окремо від дитини. Судом першої інстанції порушено положення частини другої, десятої статті 141 ЦПК України в частині визначення розміру судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

16.07.2024 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 7083) ОСОБА_2 , в якій, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

У справі встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18.12.2019 та зареєстрованого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_1 являється батьком, а ОСОБА_2 являється матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

/т. 1 а. с. 6/.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2021 по справі № 127/12121/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною трьох років в присутності матері, встановленням часу спілкування: щовівторка щомісяця з 17:30 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:30 год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год. Після досягнення дитиною трьох років, без присутності матері: щовівторка щомісяця з 17:30 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:30год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год. В решті позову відмовлено.

/т. 1 а. с. 7-10/

Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.02.2022 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2021 змінено в частині визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виклавши його в цій частині в новій редакції: «Визначити наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 : протягом 3-місячного терміну у присутності матері дитини: щовівторка щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:00 до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год. Після закінчення трьохмісячного терміну без присутності матері: щовівторка щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год.». В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2021 залишено без змін.

/т. 1 а. с. 11-15/

У судовому засіданні сторони підтвердили той факт, що рішення суду виконується обома сторонами.

Батьки дитини (сторони у справі) є військовослужбовцями.

На момент розгляду справи № 127/12121/21 ОСОБА_1 перебував на службі в ЗСУ у військовій частині, яка дислокується у м. Вінниці, однак з 01.06.2023 року позивач проходить службу в м.Дніпро, а тому дотримуватися порядку зустрічей, встановлених судом він не в змозі. Дана обставина є підставою для збільшення часу у спілкуванні з дитиною.

На підставі заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_10 з метою підготовки висновку про можливість бути усиновлювачами, службою у справах дітей Вінницької міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . З акту вбачається, що в будинку облаштовані всі зручності. Технічний стан - задовільний. Стосунки між членами сім`ї теплі, родинні доброзичливі.

/т. 1 а. с. 22/

З довідки виданої практичним психологом ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до психолога для діагностики емоційного стану та сприймання дитиною реальної ситуації, в зв`язку із бажанням батька збільшити тривалість часу спілкування з донькою. Висновок: зважаючи на теплі емоційні стосунки ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_12 збільшення часу спілкування з ним буде позитивно впливати на її стан та подальший розвиток

/т. 1 а. с. 23/.

ОСОБА_1 та ОСОБА_10 перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі у службі у справах дітей Вінницької міської ради з 27.04.2023 за № 661.

На адвокатський запит про надання інформації по виконавчому провадженню № 63970962, а саме: чи наявна заборгованість по виконавчому документі 127/9699/20 Другий відділ ДВС у м. Вінниці надав відповідь згідно якої вбачається, що заборгованість станом на 31.08.2023 від 25.09.2023 відсутні, переплата становить 6358,59 грн.

/т. 1 а. с. 26-31/

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2022 №127/1146/22 і від 13.12.2022 №127/26429/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрито провадження у справі.

/т. 1 а. с. 123 зворот-125/

У відповідь на адвокатський запит від 2.11.2023 адміністрація КНП «ЦПМСД» №2 м. Вінниці» повідомляє, дитина ОСОБА_4 спостерігається лікарем ЗПСМ ОСОБА_13 з 19.12.2019. На амбулаторних прийомах сімейного лікаря ОСОБА_4 перебуває в супроводі матері і бабусі.

/т. 1 а. с. 80/

Згідно службової характеристики ОСОБА_2 , працює старшою медичною сестрою клініки АРІТтаД Військово-медичного центру ЦР, ЗС України. За період роботи зарекомендувала себе добре. Відповідає займаній посаді.

/т. 1 а. с. 92/

На виконання ухвали суду Служба у справах дітей Вінницької міської ради надала висновок № 01/00/011/75528 від 7.12.2023 про визначення способів участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні та спілкуванні з дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до висновку орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити такі способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - щовівторка щомісяця з 16:00 год. до 20:00 год; щочетверга щомісяця з 16:00 год. до 20:00 год, щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 20:00 год; 30 днів у літній період щороку, за узгодженням між батьками дитини.

/т. 1 а. с. 170-172/

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, взявши до уваги вік дитини, розумний баланс участі обох батьків у вихованні дитини та її інтереси, дійшов висновку, що слід визначити такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щовівторка та щочетверга щомісяця з 16:00 год. до 20:00 год. без присутності матері; кожну першу та третю суботу починаючи з 10:00 год до 15:00 год. неділі, без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька; проведення часу разом з метою відпочинку та відпочинку та оздоровлення у літній час протягом 30 календарних днів, за узгодженням між батьками дитини без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька, за умови попередження та домовленістю з ОСОБА_6 про час такого відпочинку за сім календарних днів до його початку. Суд зазначив, що вказані способи участі в даний період з урахуванням фактичних обставин, відповідатиме принципу «найкращих інтересів дитини», який є пріоритетним при вирішенні цієї справи.

Колегія суддів приходить висновку про залишення судового рішення без змін, а скарги без задоволення з огляду на наступне.

Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції ООН про права дитини).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною є реалізацією матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (стаття 159 СК України).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частина друга статті 155 СК України).

Визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини (постанова ВС від 15.03.2023 по цивільній справі № 577/3878/21).

При встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини (постанова ВС від 1.04.2020 справа № 686/687/17).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом, позивач для зміни порядку його участі у спілкуванні та вихованні доньки зазначив дві підстави: 1. Донька досягла трьох років та має тісний емоційний зв`язок з батьком, висловлює чітке бажання проводити з ним більше часу. 2. Позивач змінив місце проходження служби з м. Вінниці на м. Дніпро, а тому у зв`язку з віддаленістю перебування не в змозі дотримуватися визначеного судом порядку спілкування з донькою.

На підтвердження даних обставин позивачем надані докази, яким судом першої інстанції оцінка надана не була.

Постанова апеляційного суду, якою визначено порядок участі батька з дитиною ухвалена 22.02.2022 року.

29.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про зміну порядку участі у спілкуванні з дитиною.

Отже, обставини на які вказує позивач змінилися у період з 22.02.2022 року - 29.09.2023 року ( 1 рік 7 місяців 7 днів).

Та обставина, що з червня 2023 року позивач вибув до нового місця служби в м. Дніпро підтверджено витягами з наказів № 165 від 10.06.2023 року та № 157 від 11.06.2023 року./ т.1 а.с. 16 зворот/

Факт тісного емоційного зв`язка батька з донькою позивач підтвердив довідкою практичного психолога ОСОБА_11 / т1. а.с. 23/ та показами свідка ОСОБА_10 , яка є його дружиною.

Змінюючи порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, суд першої інстанції вищезазначеним доказам належної оцінки не надав та не встановив, чи не є звернення позивача з новим позовом за своєю суттю незгодою із попереднім рішенням суду.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що усі докази щодо умов проживання батька, звернення до відповідних органів ОСОБА_1 , за вищезазначений проміжок часу, містять адресу перебування та листування - м. Вінниця.

Крім того, у судовому засіданні позивач та його захисник підтвердили ту обставину, що на час перегляду справи апеляційним судом позивач перебуває у м. Вінниця, так як звільнився зі служби ( доказів, для встановлення з якого часу позивач повернувся у м. Вінниця суду не надано).

Таким чином, та обставина що позивачу необхідно більше часу для спілкування з дитиною, оскільки він проходить службу у м. Дніпро є недоведеною.

Встановивши факт наявності між батьком та дитиною тісний емоційний зв`язок, міський суд не звернув уваги, що діагностика була проведена приватним психологом та оформлена довідкою. Також діагностика дитини проводилася без присутності матері ( іншої сторони спору).

Згідно ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належним доказом на підтвердження особливостей психологічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки є судово-психологічна експертиза, проведення якої здійснюють державні спеціалізовані установи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає довідку приватного психолога від 19.07.2023 року неналежним доказом.

Також, змінюючи та визначаючи порядок участі батька у вихованні доньки із наданням можливості ночівлі кожну першу та третю суботу починаючи з 10 год до 15 год неділі та протягом 30 днів у літній час, суд не врахував про наявність у справі суперечливих доказів щодо можливостей забезпечення дівчинки належними умовами проживання.

Так, на аркуші справи 22 том 1 міститься Акт служби у справах дітей про обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у якому зазначено загальна площа будинку 110, 6 м2, житлова площа- 82 м2, тоді як на звороті цього аркуша міститься Акт № 6 обстеження житлових умов від 10.08.2023 року у якому зазначено загальна площа цього будинку 34, 2 м2 та житлова площа 20, 7 м2, що є не достатніми нормами у відповідності до вимог ст. 47 ЖК України, а також з урахуванням того, що позивач надав докази про намір усиновити одну або двох дітей ( якщо вони брати/сестри )віком від 0 до 6 років.

Також, суд не з`ясував та не зазначив місця перебування дитини з батьком( адреса, місто ( м. Дніпро / м. Вінниця, тощо).

Крім того, суд першої інстанції не зазначив з яких підстав відхилив висновок виконавчого комітету ВМР про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_5 , 13.12.2019 року від 07.12.2023 року у якому орган опіки та піклування не визначав можливим перебування дитини разом з батьком у нічний час. / а.с. 170 т.1 /

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами того факту, що після встановлення судом порядку участі його у вихованні та спілкуванні з донькою, змінилися обставини чи правовідносини, які мають істотне значення та були б підставою для зміни раніше встановленого порядку.

Однак при ухвалені рішення , апеляційний суд враховує положення п. 6 ст. 13 закону України « Про судоустрій та статус суддів» відповідно до яких, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, у своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував щодо дотримання судами принципу заборони повороту до гіршого ( NON REFORMATIO IN PEIUS), який означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції, в результаті своєї ж скарги. ( постанова КЦС ВС від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23)

Враховуючи, що апеляційну скаргу на рішення суду подано позивачем; рішенням суду становище батька було покращене, оскільки час участі батька у спілкуванні з донькою за рішенням суду , яке оскаржується є значно більшим аніж час визначений постановою апеляційного суду від 22.02.2022 року, відповідачем не надано доказів щодо порушень прав та інтересів дитини, колегія суддів приходить висновку про неможливість погіршення становища позивача та залишення рішення суду без змін.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог позивача, доводи апеляційної скарги

про надання додаткового часу для спілкування кожну першу та третю п`ятницю починаючи з 17 год до 20 год неділі та проведення часу разом з метою відпочинку та оздоровлення в другу половину осінніх, зимових та весняних шкільних канікул з 10 год першого дня вказаного періоду до 20 год останнього дня вказаного періоду , без присутності матері з ночівлею за місцем перебування батька задоволенню не підлягають з вищезазначених підстав.

У відзиві на позову заяву представником відповідача зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу 9000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано (копію договору № 02/11 про надання правничої допомоги від 2.11.2023/ т. 1 а. с. 103-14/, копію акта приймання-передачі надання правової допомоги від 2.11.2023 /т. 1 а. с. 105/, копію додатка 1 до договору про надання правничої допомоги № 02/11 від 2.11.2023 /т. 1 а. с. 106/; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 2.11.2023 /т. 1 а. с. 107/; копію ордера № 1100640 від 2.11.2023 /т. 1 а. с. 108/, копію свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльності /т. 1 а. с. 108/.

Відповідно до пункту 3.3. договору № 02/11 про надання правничої допомоги від 2.11.2023 сторони підтверджують, що обчислення винагороди (гонорару) Адвокатському бюро здійснено за домовленістю сторін. Відповідно до акта приймання-передачі надання правової допомоги від 2.11.2023 загальна вартість послуг складає 9000 грн. Враховуючи покладення обов`язку щодо відшкодування судових витрат на обидві сторони, суд першої інстанції дійшов висновку про звільнення позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 від обов`язку сплачувати одна одній частину судових витрат.

Правових підстав вважати, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права при розподілі судових витрат між сторонами (частина десята статті 141 ЦПК України) апеляційний суд не вбачає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024 у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 30.08.2024