Справа № 953/9964/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Муратової С.О.,
за участю секретаря - Драгана О.А.,
представників позивача - адвокатів Зудер`янц В.В., Селезень С.В.,
представника відповідача - адвоката Савчук Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Зудер`янц Вікторією Вікторівною до Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої здоров`ю, -
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2023, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 51).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Зудер`янц В.В. до ТОВ РУШ про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої здоров`ю залишено без руху, надано позивачу 5-денний строк, з дня отримання цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, та 03.11.2023 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву (а.с. 52-53).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зудер`янц В.В. про звільнення від сплати судового збору задоволено; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору; прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, із призначенням підготовчого судового засідання, з повідомленням сторін (а.с. 65-66).
19.01.2024 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача ТОВ «РУШ» адвоката Савчук Р.В. на позовну заяву, в якій вона просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РУШ» всі понесені судові витрати (а.с. 74-81).
На обґрунтування відзиву представник зазначила, зокрема, що як вбачається з позовної заяви, позивач зазначає, що 16.10.2020 з нею стався нещасний випадок, проте позивач не надала суду доказів, що до райдержадміністрації надходило повідомлення про нещасний випадок, проводилось відповідне розслідування та був складений відповідний акт. Жодних підтверджень того, що падіння позивачки сталося саме через наявну сходинку в магазині Єва (окрім її власних слів) позов не містить. Долучені до матеріалів справи довідки про витрати на виклик лікаря на дім та проведення ПЦР-тесту на коронавірус COVID-19 взагалі не стосуються отриманої, за словами позивачки, травми та не пов`язані з подіями, які мали місце 16.10.2020, а тому витрати, які позивачка понесла у зв`язку з викликом лікаря приватної поліклініки - не можуть бути задоволені. Щодо заявлених витрат на лікування, які позивачка обґрунтовує наявними товарними/фіскальними чеками з аптеки на загальну суму 9483,07 грн. зазначає наступне: в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо того, що придбані препарати та медикаменти були призначені саме лікарем та були необхідними/обов`язковими для купівлі перед/для оперативного втручання. Окрім того, купівля сапітального леза для операції також була здійснена не за призначенням лікаря. Викликає сумніви той факт, що в державній установі Інституті патології хребта та суглобів ім. Проф. М.І. Ситенка Національної академії медичних наук України відсутні хірургічні прилади (леза) для проведення оперативних втручань. Аналогічно не знаходять свого підтвердження придбання для пересування ходунків саме за призначенням лікаря, адже жоден доданий документ до позову не містить висновку лікаря про рекомендацію пересуватися за допомогою ходунків. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.02.2024 клопотання представника відповідача ТОВ «РУШ» адвоката Савчук Р.В. про витребування доказів задоволено; витребувано з Державної установи «Інститут патології хребта та суглобів ім.проф. М.І.Ситенка Національної академії медичних наук України» наявні у нього медичні документи щодо ОСОБА_1 , а саме: історію хвороби щодо лікування нещасного випадку, який мав місце 16.10.2020 (а.с. 163).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.02.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 165).
В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 - адвокати Зудер`янц В.В., Селезень С.В. підтримали позовну заяву, просили її вимоги задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідач ТОВ «РУШ» - адвокат Савчук Р.В. заперечувала проти задоволення позовної заяви, підтримала поданий відзив на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовної заяви.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, прийшов до наступного.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно повідомлення директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Забашти В. від 22.10.2021 №02-1019/Л, перевіркою форм первинної медичної облікової документації встановлено, що 16.10.2020 службою ЕМД був прийнятий виклик, з приводу «травма ноги» до ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (магазин «Єва»). Бригадою ЕМД, що здійснювала обслуговування виклику, після огляду та зібрання анамнестичних відомостей хворій було надано допомогу згідно із постановленим попереднім діагнозом. Хвору було доправлено нашпиталізацію до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» ХМР (а.с. 15).
Згідно повідомлення заступника медичного директора КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» ХМР Зливки О. від 29.03.2023 №307, адміністрацією комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» Харківської міської ради розглянуто запит адвоката Полякової В.В., що надійшов листом до лікувального закладу 24.03.2023 (вхідний номер 108). Беручи до уваги той факт, що всі додані до листа документи датуються 2023 роком, та в додатках до листа наявна згода ОСОБА_1 , адміністрація лікувального закладу надає наступну інформацію: 16.10.2020 о 10.00 год. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 була доставлена бригадою швидкої медичної допомоги №810; зі слів постраждалої травма побутова, сталася 16.10.2020 о 09.00 в наслідок падіння на правий кульшовий суглоб (місце події, зі слів хворої, пров. Пискунівський, 4а, (сходинки магазину «Єва»); після клініко-рентгенологічного обстеження встановлений діагноз: закритий вбитий перелом правої стегнової кістки. S72.0. Надана допомога: огляд, рентгенограма, фіксація гіпсовою деротаційною пов`язкою. Від госпіталізації до травматологічного відділення відмовилась. Дані рекомендації: спостереження лікаря терапевта та травматолога поліклініки за місцем укладення декларації (а.с. 16).
Згідно довідки Медичного центру «Еввіва», ОСОБА_1 20.10.2020 о 22.32 год. здійснила виклик на дім сімейного лікаря на 21.10.2020, за адресою: АДРЕСА_2 . Найменування процедур: виклик сімейного лікаря на дім (огляд, консультація) при пробігу авто більше 10 км. (covid-19) 1250 грн.; ПЦР-тест на короновірус 2019-nCoV (ДНК-технології) 2370 грн. (а.с. 18).
Згідно медичного висновку Медичного центру «Еввіва», ОСОБА_1 була оглянута 21.10.2020, діагноз: ОРВІ (а.с. 19).
Згідно виписки з історії хвороби Державної установи «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка Національної академії медичних наук України» від 02.11.2020, 26.10.2020 надійшла пацієнт ОСОБА_1 , при клінічному обстеженні встановлено діагноз: перелом шийки правої стегнової кістки зі зміщенням. 27.10.2020 в клініці було проведено ендопротезування правого кульшового суглобу «TIPSAN». 02.11.2020 пацієнта виписано (а.с. 20).
Згідно квитанції №1721 від 27.10.2020, ОСОБА_1 сплачено 525,00 грн. комісії при прийомі платежів (а.с. 26, 214).
Згідно товарного чеку ТОВ «ШАНС» Аптека № ЧК-0050831 від 27.10.2020, придбано медикоментів на суму 9483,07 грн. (а.с. 27-29, 33-34, 215-217, 218-219).
Згідно копії товарного чеку ТОВ «ШАНС» Аптека № ЧК-0050832 від 27.10.2020, придбано сагитательне лезо 25*90*127 на суму 2400,00 грн. (а.с. 35).
Згідно повідомлення заступника директора з організаційних та правових питань КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» ХМР Кухтіної В. від 14.02.2024 №234,наданого на адвокатський запит адвоката Савчук Р.В., підзахисна адвоката Савчук Р.В. до лікувального закладу за медичною допомогою на протязі року не зверталась. На виконання вимог Постанови КМУ від 22.03.2001 №270 «Про затвердження порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру», адміністрація лікувального закладу повідомляє: в лікувальному закладі ведеться облік потерпілих внаслідок нещасних випадків, які були доставлені до лікувального закладу, одна слід зазначити, що інформація в журнал заноситься на підставі інформації наданої пацієнтом. В разі наявності підстав, зазначених у додатках до Постанови, лікувальний заклад повідомить органи місцевого самоврядування про нещасний випадок невиробничого характеру. В зв`язку із тим, що у Постанові не зазначений термін збереження журналу реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру, цей журнал віднесено до медичної документації із строком зберігання 3 роки (а.с. 120).
Згідно повідомлення заступника голови Харківської районної військової адміністрації Харківської області Андрєєва А. від 09.02.2024 №01-41/795, повідомлення про нещасний випадок 16.10.2020 в магазині за адресою: АДРЕСА_1 до Харківської районної державної адміністрації не надходило (а.с. 123).
Згідно повідомлення в.о. директора ДУ «Інститут патології хребта та суглобів імені професора М.І. Ситенка національної академії медичних наук України» Бондаренка С.від 13.02.2024 №148 на адвокатський запит адвокат Зудер`янц В.В., щодо придбання медичного виробу (сапітальне лезо 25*90*127 вартістю 2400 грн.) для проведення ендопротезування правого кульшового суглобу пацієнтки ОСОБА_1 повідомляє про таке. У документації установи відсутні документи та інші дані про укладання договорів та подальшого придбання цього медичного виробу для пацієнтки ОСОБА_1 та інших пацієнтів, через відсутність бюджетного фінансування на ці статті видатків. У документації установи відсутні документи та інші дані про витрачання коштів Інституту на лікування пацієнтки ОСОБА_1 (в т.ч. придбання ліків для проведення операції, післяопераційний період, придбання протезу та інше). Водночас, через відсутність відповідних повноважень, оскільки таке не належить до функцій Інституту, вони не мають жодної інформації та документації про те, які саме кошти було витрачено пацієнтом чи його членом родини. Чи потребувала травма пацієнтки ОСОБА_1 термінового хірургічного втручання? Відповідно до Гайдлайну NICE (National Institute for Health and Care Excellence) лікування таких переломів передбачає ендопротезування кульшового суглобу, що повинно бути виконано у день надходження пацієнта або у наступний день. Повідомити чи можливе повне одужання хворого без проведення ендопротезування кульшового суглобу з поверненням до звичайного способу життя. Консервативне лікування переломів шийки стегнової кістки у пацієнтів похилого віку є вкрай малоефективним, потребує довготривалого ліжкового режиму та призводить до більшої кількості ускладнень, ніж оперативне втручання, яке дозволяє мобілізувати пацієнта та відновити якість життя (а.с. 129-130).
Згідно відповіді медичного директора ДУ «Інститут патології хребта та суглобів імені професора М.І. Ситенка національної академії медичних наук України» Лизогуба М. від 25.03.2024 №296 на ухвалу про витребування доказів, у документації установи відсутні документи та інші дані про витрачання коштів Інституту на лікування пацієнтки ОСОБА_1 (в т.ч. придбання ліків для проведення операції, післяопераційний період, придбання протезу та інше). Водночас, через відсутність відповідних повноважень, оскільки таке не належить до функцій Інституту, вони не мають жодної інформації та документації про те, які саме кошти було витрачено пацієнтом чи його членом родини. Чи потребувала травма пацієнтки ОСОБА_1 термінового хірургічного втручання? Відповідно до Гайдлайну NICE (National Institute for Health and Care Excellence) лікування таких переломів передбачає ендопротезування кульшового суглобу, що повинно бути виконано у день надходження пацієнта або у наступний день. Повідомити чи можливе повне одужання хворого без проведення ендопротезування кульшового суглобу з поверненням до звичайного способу життя. Консервативне лікування переломів шийки стегнової кістки у пацієнтів похилого віку є вкрай малоефективним, потребує довготривалого ліжкового режиму та призводить до більшої кількості ускладнень, ніж оперативне втручання, яке дозволяє мобілізувати пацієнта та відновити якість життя. Саме завдяки проведеному оперативному хірургічному втручанню таки вдалося пацієнтку ОСОБА_1 повернути до життя, з урахуванням вікових особливостей її організму та стану здоров`я в цілому саме у той час, коли людина звернулась до фахівців та отримала належне якісне лікування (а.с. 174-175).
В судовому засіданні за клопотанням представника позивача допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що 16.10.2020 він працював на центральному ринку у магазині № НОМЕР_1 , в цей день він зайшов до магазину «ЄВА» біля метро, дивився на товар та почув, що в магазині щось сталося, він повернув голову та побачив, що впала жінка, сам момент падіння він не бачив, підійшов, вона перечепилась через сходинку та впала, їй намагались допомогти, але вона сказала, що нога болить, не може встати, їй принесли стілець та посадили її на нього, вона сказала, що їй дуже болячи. Їй треба було кудись подзвонити, а телефон був розряджений, попросила у нього телефон, він надав, вона подзвонила до доньки та почала з нею спілкуватися. Працівник магазину почала викликати швидку допомогу. Жінка віддала йому телефон, приїхала швидка та цю жінку відвели в швидку та повезли до лікарні. На наступний день йому зателефонувала її донька, вони поспілкувались, вона попросила сфотографувати ту перешкоду, через яку отримала травму їх мати, він погодився, оскільки декілька разів і сам за неї перечіплявся, він сфотографував та переслав її доньці. В 2023 році йому зателефонувала донька жінки, та спитала чи може він прийти до суду в якості свідка, він погодився.
Згідно частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Аналіз положень ст.ст.11, 1166 ЦК дозволяють зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.
Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Відповідно до частини 1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно правового висновку Верховного Суду України, який викладений у постанові від 19.08.2014 у справі № 3-51гс14, стосовно деліктних зобов`язань законодавство передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача.
З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до пункту 10 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833, суб`єкти господарювання повинні забезпечити, зокрема, відповідність приміщення (місця) для провадження діяльності у сфері торгівлі і ресторанного господарства необхідним санітарним нормам, а технічного стану приміщення (місця), будівлі та устаткування - вимогам нормативних документів щодо зберігання, виробництва та продажу відповідних товарів, а також охорони праці.
Згідно пункту 32 зазначеного Порядку суб`єкт господарювання повинен утримувати торговельні та складські приміщення, а також прилеглу до них територію відповідно до санітарних норм.
Згідно з п. 6 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого Постановою КМУ від 22.03.2001, лікувально-профілактичні заклади, до яких звернулися або були доставлені потерпілі внаслідок нещасних випадків, протягом доби надсилають письмове повідомлення за встановленою формою до районної адміністрації. Після чого, відповідно до п. п. 7, 9, 10 вказаного Порядку, утворюється комісія з розслідування нещасного випадку, яка і складає акт за формою НТ.
Вказаним порядком встановлений обов`язок саме лікувально-профілактичних закладів повідомляти органи державної адміністрації про нещасні випадки, а не потерпілих.
Як зазначено вище, згідно повідомлення директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Забашти В. від 22.10.2021 №02-1019/Л, перевіркою форм первинної медичної облікової документації встановлено, що 16.10.2020 службою ЕМД був прийнятий виклик, з приводу «травма ноги» до ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (магазин «Єва»). Бригадою ЕМД, що здійснювала обслуговування виклику, після огляду та зібрання анамнестичних відомостей хворій було надано допомогу згідно із постановленим попереднім діагнозом. Хвору було доправлено на шпиталізацію до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» ХМР (а.с. 15).
Згідно повідомлення заступника директора з організаційних та правових питань КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» ХМР Кухтіної В. від 14.02.2024 №234,наданого на адвокатський запит адвоката Савчук Р.В., підзахисна адвоката Савчук Р.В. до лікувального закладу за медичною допомогою на протязі року не зверталась. На виконання вимог Постанови КМУ від 22.03.2001 №270 «Про затвердження порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру», адміністрація лікувального закладу повідомляє: в лікувальному закладі ведеться облік потерпілих внаслідок нещасних випадків, які були доставлені до лікувального закладу, одна слід зазначити, що інформація в журнал заноситься на підставі інформації наданої пацієнтом. В разі наявності підстав, зазначених у додатках до Постанови, лікувальний заклад повідомить органи місцевого самоврядування про нещасний випадок невиробничого характеру. В зв`язку із тим, що у Постанові не зазначений термін збереження журналу реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру, цей журнал віднесено до медичної документації із строком зберігання 3 роки (а.с. 120).
Таким чином, даних про повідомлення про нещасний випадок у визначений Порядком спосіб лікувально-профілактичним закладом суду не надано, в чому відсутня вина позивача.
Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги зазначені посилання представника відповідача ТОВ «РУШ» на відсутність повідомлення про нещасний випадок, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки судом достовірно встановлено причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом шкодою, яку завдано позивачу, суду надано докази про наявність вини відповідача як особи, яка завдала шкоди позивачу.
Суд, досліджуючи квитанції, погоджується із витратами, що понесені на лікування, в наступній частині, зокрема:
- згідно квитанції №1721 від 27.10.2020, ОСОБА_1 сплачено 525,00 грн. комісії при прийомі платежів (а.с. 26, 214);
- згідно товарного чеку ТОВ «ШАНС» Аптека № ЧК-0050831 від 27.10.2020, придбано медикаментів на суму 9483,07 грн. (а.с. 27-29, 33-34, 215-217, 218-219);
- згідно копії товарного чеку ТОВ «ШАНС» Аптека № ЧК-0050832 від 27.10.2020, придбано сагитательне лезо 25*90*127 на суму 2400,00 грн. (а.с. 35);
- згідно довідки Медичного центру «Еввіва», ОСОБА_1 20.10.2020 о 22.32 год. здійснила виклик на дім сімейного лікаря на 21.10.2020, за адресою: АДРЕСА_2 . Найменування процедур: виклик сімейного лікаря на дім (огляд, консультація) при пробігу авто більше 10 км. (covid-19) 1250 грн.; ПЦР-тест на короновірус 2019-nCoV (ДНК-технології) 2370 грн. (а.с. 18).
При цьому, враховуючи надані данні щодо стану здоров`я ОСОБА_1 на той час, суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності виклику на дім сімейного лікаря та понесені у зв`язку з цим та документально підтверджені витрати.
Таким чином, до матеріалів справи позивачем долучено документальне підтвердження того, що в результаті отриманої травми позивачка змушена була звернутись до лікарів за медичною допомогою, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було призначено лікування та ряд медичних препаратів, витрати на придбання яких позивачем долучено до матеріалів справи.
Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25.05.2001 № 5, від 27.02.2009 № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша).
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до пункту 5 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.
Позивач завдання їй моральної шкоди обґрунтовувала стражданнями, пов`язаними із фізичним болем, внаслідок ушкодження здоров`я, порушенням звичного образу життя, понесенням значних матеріальних затрат на лікування, існуванням нервового напруження.
Враховуючи, що моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України), суд вважає, що факт заподіяння позивачу моральних страждань внаслідок фізичного болю, якого позивачка зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, є доведеним.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12.07.2007).
Визначаючи розмір грошової компенсації на відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, ступінь ушкодження її здоров`я, тяжкість вимушених зміни у її життєвих стосунках та вважає обґрунтованою та доведеною суму 30 000 гр. на відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи наведене, з урахуванням принципів розумності та справедливості, конкретних обставин справи, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у її житті, час та зусилля, необхідні для можливості відновлення попереднього стану, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і що справедливою сумою компенсації моральних страждань є 30 000 гр., що, на думку суду, відповідає заподіяній моральній шкоді і буде достатнім та необхідним для відшкодування спричиненої шкоди та відновлення душевного стану.
З цих же підстав, зазначених вище, в іншій частині позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.
Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співмірності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зудер`янц В.В. про звільнення від сплати судового збору задоволено; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» позивач повинен оплатити судовий збір за подання усіх позовних вимог, як немайнового характеру кожної вимоги, так і майнового.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у місячному розмірі 2684 грн.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -
Судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. компенсувати за рахунок держави.
В іншій частині в задоволенні позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Представник позивача: адвокат Зудер`янц Вікторія Вікторівна (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 32, офіс 325).

Представник позивача: адвокат Селезень Світлана Володимирівна (61057, м. Харків, вул. Пушкінська,32, офіс 325)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ» (, адреса: 49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 6).

Представник відповідача: адвокат Савчук Рімма Вікторівна ( АДРЕСА_4 ).

Суддя С.О. Муратова