Справа № 645/1997/15-ц
Провадження № 4-с/645/18/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Федорової О.В.,

секретар судового засідання Федоровська Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Немишлянського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків), яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність Немишлянського ВД ДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків), в якій, з урахуванням уточнень, прийнятих судом до розгляду, просив суд визнати дії старшого державного виконавця Немишлянського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) Задорожньої Л.В. як бездіяльність за невиконання вимог ст. 18, 28 ЗУ "Про виконавче провадження", за невиконання процесуальної дії виконавчого провадження по заяві від 06.11.2023 року в надсиланні документів виконавчого провадження в не дотриманні процесуальних строків, в наданні стягувачу письмової постанови (копії в строк) відповідно вимог ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження".

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.06.2024 року скаргу ОСОБА_1 призначено до розгляду та витребувано з Немишлянського ВД ДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження за №49057672, або запропоновано надати оригінали для огляду в судовому засіданні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.07.2024 року прийнято до розгляду уточнену скаргу ОСОБА_1 від 03.07.2024 року вхідний № ЕП-2158, задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів і витребувано з Немишлянського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження за № 73247730 від 07.11.2023 року, або запропоновано надати оригінали для огляду в судовому засіданні.

В судове засідання 27.08.2024 року скаржник не з`явився, подав до суду письмову заяву (вх. № 17621), в якій просив розгляд скарги проводити без його участі.

Представник Немишлянського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить підпис уповноваженого представника Журавель про отримання 02.08.2024 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Немишлянському ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків). Причини неявки суду не повідомлено, ухвалу суду в частині витребування матеріалів виконавчого провадження за № 73247730 від 07.11.2023 року, або надання оригіналів для огляду в судовому засіданні, не виконано.

Згідно положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали, додані до скарги, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів скарги вбачається, що у Немишлянському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 73247730 з примусового виконання виконавчого листа №645/1997/15-ц від 07.10.2015, що видав Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Скаржником надано до матеріалів скарги копію супровідного листа Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вихідним № 86804 від 07.11.2023 року, спрямованого на адресу ОСОБА_1 , в якому зазначено про направлення для відома постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2023 року, винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа № 645/1997/15-ц від 07.10.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова.

За твердженням скаржника, вказана постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2023 року, йому державним виконавцем направлена не була та до цього часу ним не отримана.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується частина перша статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі №1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини у справі "Soering vsUK" Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі-підприємцю під розписку.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як було зазначено судом, Немишлянським ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) не виконано ухвалу суду в частині витребування матеріалів виконавчого провадження за № 73247730 від 07.11.2023 року, або надання оригіналів для огляду в судовому засіданні, не виконано, причини невиконання суду не повідомлено.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України").

Частиною 1ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Скаржник, з метою доведення обставин, на які він посилався у своїй скарзі, скористався своїм процесуальним правом та звернувся до суду з клопотанням про витребування у Немишлянського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) матеріалів виконавчого провадження за № 73247730 від 07.11.2023 року, або надання оригіналів для огляду в судовому засіданні. Проте Немишлянський ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) матеріали вказаного виконавчого провадження не надав, як і не довів в ході розгляду судом скарги ОСОБА_1 , що ВДВС були дотриманні процесуальні строки щодо своєчасного надсилання (вручення) стягувачу письмової постанови в строк, встановлений у ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 451 ЦПК України - за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 83-84, 247, 259-261, 447 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Немишлянського ВД ДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) Задорожньої Л.В. щодо недотримання процесуальних строків та ненаданні стягувачу ОСОБА_1 письмової постанови в строк, встановлений ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження".

Зобов`язати старшого державного виконавця Немишлянського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) Задорожньої Л.В. виконати вимоги ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" та надіслати (вручити) стягувачу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2023 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 645/1997/15-ц від 07.10.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення, безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 26.08.2024 року.

Суддя О.В. Федорова