Провадження № 2-о/161/525/24
У Х В А Л А

16 серпня 2024 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 подану в його інтересах адвокатом Наумчуком Іваном Петровичем, заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Наумчук І.П. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з вищевказаною заявою.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 03.10.2008 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 по ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому в них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З лютого 2022 року ОСОБА_2 переїхала на постійне місце проживання до Швеції, де створила нову сім`ю, дочка ОСОБА_3 залишилась проживати з ОСОБА_1 , який самостійно її виховує та утримує. ОСОБА_2 не виявляє бажання щоб дочка проживала з нею. Зазначає, що встановлення факту самостійного виховання та утримання дочки має для нього правове значення, а саме для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації для виконання свого обов`язку з утримання та виховання дочки.

Дослідивши матеріали справи та надання докази, суддя установив таке.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення матері/батька батьківських прав.

Обґрунтовуючи заяву про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, заявник посилається на ухилення матір`ю дитини від виконання своїх батьківських обов`язків.

Водночас, в силу статей 150, 155, 164 СК України, ухилення батьків від виконання обов`язків по вихованню дитини є різновидом порушення прав дитини, і може бути підставою для притягнення до юридичної відповідальності, зокрема і позбавлення батьківських прав.

Доведення фактів порушення прав особи не може відбуватись в рамках окремого провадження, оскільки передбачає наявність спору про право.

Таким чином, незалежно від заявленої мети встановлення юридичного факту, під час розгляду цієї справи суду, у межах доводів заяви необхідно встановити, зокрема факт ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про наявність спору про право, і тому є неможливим в порядку окремого провадження.

Враховуючи наведення суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260,-261, 293, 315, 353 ЦПК України, судд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 подану в його інтересах адвокатом Наумчуком Іваном Петровичем, заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта