печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2024 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань - Брачун О. О.,

розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ліндаєва О. С. звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі - ТОВ «Служба миттєвого кредитування») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (далі - ТОВ «Українське бюро кредитних історій») про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що позивач випадково дізнався про те, що в нього наявна заборгованість за кредитним договором, однак, як зазначає позивач, жодного кредитного договору він не укладав.

При перевірці інформації щодо кредиту позивачем виявлено, що за РНОКПП позивача є інформація щодо кредитного договору від 27 травня 2019 року № 77c7a111-99a4-4959-99e3-27510f63ab78 у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на суму 1 900,00 грн, строком до 11 червня 2019 року, заборгованість за яким становить 96 406,39 грн.

Звернувшись до ТОВ «Служба миттєвого кредитування», позивач дізнався, що вказаний кредитний договір оформлено на іншу особу - ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що ОСОБА_2 умисно чи внаслідок помилки вказав РНОКПП позивача при укладенні кредитного договору.

Представник позивача подав до суду клопотання про витребування у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відомостей з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі:

1) Чи було укладено з ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що працює під ТМ «Бистрозайм» із ОСОБА_1 договір позики грошових коштів (кредиту) від 27 травня 2019 року на суму 1 900,00 грн, термін кредиту - 11 червня 2019 року;

2) Якщо такий договір не укладався, то повідомити дані реального позичальника за вказаним договором;

3) Повідомити, на якій підставі та яким саме чином під час укладення договору позики (кредиту) зазначається податковий номер РНОКПП позичальника, та чи перевіряє ТОВ «Служба миттєвого кредитування» вірність зазначення РНОКПП.

Також представник позивача просив витребувати відомості у ТОВ «Українське бюро кредитних історій»:

1) Яким чином ТОВ «Українське бюро кредитних історій» отримало інформацію щодо ОСОБА_1 як позивальника за договором позики грошових коштів (кредиту) від 27 травня 2019 року на суму 1 900,00 грн, термін кредиту - 11 червня 2019 року;

2) Яким чином та за яких умов підлягає коригуванню (видаленню) інформації про наявність зобов`язань в ОСОБА_1 за договором позики грошових коштів (кредиту) від 27 травня 2019 року на суму 1 900,00 грн, термін кредиту - 11 червня 2019 року.

Представник відповідача вказує, що отримати в самостійному порядку такі докази він позбавлений можливості.

За змістом частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою статті 76 ЦПК України встановлено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Представник позивача просив витребувати відомості, які фактично є відповідями на поставлені запитання, а тому за своєю природою не є засобами доказування, які регламентовані статтею 76 ЦПК України, відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 76, 77, 81, 83, 84, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С. В. Вовк