Справа № 729/1230/24
У Х В А Л А

16 липня 2024 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Кузюра В.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_3 , звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину у розмірі 1/4 заробітку (доходу) , але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Ознайомившись з з заявою та матеріалами доданими до заяви приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.п.4,5 ч.2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу наказу зазначаються вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частина 5 статті 184 Сімейного кодексу України передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно із ч. 3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на одержання аліментів на дитину має право той з батьків, з ким фактично проживає дитина та перебуває на його утриманні, від того з батьків, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

При поданні до суду заяви про видачу судового наказу заявник не надала довідку про склад сім`ї на підтвердження того, що дитина проживає разом із заявником та знаходиться на її утриманні, як підставу стягнення аліментів з боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 169 ЦПК України одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Заявником не надана копія заяви про видачу судовго наказу разом з доданими до неї документами для направлення її боржникові.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України - п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків-ч.1ст.166 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.163,165 , 166 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Роз"яснити ОСОБА_1 , що в разі усунення недоліків вона може звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду.

Суддя