Справа №705/3081/24
2/705/1782/24 УХВАЛА
13 серпня 2024 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Тетяна Ігорівна, про визнання недійсним договору довічного утримання та скасування рішення державного нотаріуса,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утриманнята скасування рішення державного нотаріуса.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовує наступним.
Вона звернулася до суду з позовом про визнання договору довічного утримання (догляду) від 08.04.2015 недійсним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.04.2015 № 20585325 та № 20593141.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що відповідач на підставі оскаржуваного договору довічного утримання (догляду) від 08.04.2015, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Тетяною Ігорівною, набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до доводів позовної заяви, набуття права власності на вказану квартиру відбулось внаслідок укладення правочину з особою ( ОСОБА_3 ), яка не могла усвідомлювати значення своїх дій, а відтак і адекватно їх оцінювати та керувати ними, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства та, на думку позивача, є підставою для визнання такого правочину недійсним.
Враховуючи наведені доводи, наразі є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи по суті та взагалі до вирішенні спору у судовому порядку, оскільки можливе подальше відчуження відповідачем спірного майна (квартири) призведе до зміни його власника, який до того ж буде добросовісним набувачем, що позбавить її ефективного захисту належних їй прав у цій справі, оскільки спір між сторонами буде фактично відсутнім, за умови вирішення якого її права будуть ефективно поновлені.
Враховуючи вищевикладене, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , так як саме такий захід забезпечення позову у вказаному випадку відповідатиме критерію співмірності її вимогам, з якими вона звернулася до суду, принципу пропорційності та розумного балансу між інтересами сторін.
При цьому наголошує, що задоволення заяви про забезпечення позову не є фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідача щодо користування та розпорядження майном, а лише обмежує його у здійсненні деяких дій на певний період.
Також зазначає, що у вказаному випадку відсутні підстави для зустрічного забезпечення, оскільки запропонований захід забезпечення позову за своїм змістом не перешкоджає відповідачу користуватись спірним майном до вирішення справи по суті, а лише унеможливлює його відчуження, що не може призвести до нанесення будь-яких збитків відповідачу.
У зв`язку з викладеним, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суддя вважає за необхідне розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову та наявні матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач подала заяву про забезпечення позову, звернувшись до суду з позовом про визнання договору довічного утримання (догляду) від 08.04.2015, укладеного між її батьком ОСОБА_3 , дружиною останнього ОСОБА_4 та набувачем ОСОБА_2 , за умовами якого належну відчужувачам квартиру АДРЕСА_1 , передано набувачу ОСОБА_2 .
Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем покійного батька та 29.04.2024 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, під час чого дізналась про існування оскаржуваного договору. Разом із цим її батько ОСОБА_3 майже все його життя хворів та мав серйозні психічні розлади і до моменту його смерті перебував на обліку в КНП «Уманська психіатрична лікарня» Уманської міської ради, а тому безумовно не міг усвідомлювати своїх дій та їх наслідки, адекватно оцінювати ситуацію. Крім того, вона, як рідна дочка, в повній мірі піклувалася про свого батька, забезпечувала його продуктами харчування та речами першої необхідності. Також, постійно спілкуючись з батьком, він ніколи не говорив їй про укладення спірного договору.
Також позивач вважає, що такий договір батьком був укладений безсвідомо, у зв`язку зі станом його здоров`я, а тому має бути розірваний. Оскільки після смерті батька право власності на квартиру було зареєстроване за відповідачем, остання зможе відчужити спірну квартиру, що призведе до залучення до їх спору добросовісного набувача та, як наслідок, у разі задоволення позовних вимог, утруднить або зробить фактично неможливим, виконання такого рішення.
Суд, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів саме такого виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі, вважає за необхідне для забезпечення позовних вимог накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ; 08.04.2015 ОСОБА_5 Уманська міська державна нотаріальна контора, номер відомостей про речове право: 9329841, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 20593141, договір довічного утримання, серія та номер 2-563, виданий 08.04.2015, до набрання законної сили рішенням суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання.
Враховуючи предмет спору та обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача та відомості про належність майна, суд вважає, що такий вид забезпечення позову відповідатиме змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася позивач ОСОБА_1 , характеру його порушення та не буде порушувати прав та законних інтересів інших осіб, а отже є співмірним.
На підставі викладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , ст. ст. 149, 150, 153, 154, 353, 354 ЦПК України, суд
Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Тетяна Ігорівна, про визнання недійсним договору довічного утримання та скасування рішення державного нотаріуса.
Копію ухвали надіслати до Відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для вжиття відповідних заходів та сторонам до відома.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р. В. Піньковський