ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів у загальному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_5 (далі відповідач), в якому просила визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності по 1/9 частин квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями померлого є його діти та мати ОСОБА_5 . Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 20.02.2020 року державного нотаріуса ОСОБА_8 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Оскільки відповідач таких документів не надає, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Відзиву на позовну заяву не надходило.

Позивач у судове засідання не з`явилася, але подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, у якій просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій визнала позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення позову.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦК України).

Ухвалою суду від 21.05.2024 року відкрито провадження у справів порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано копії спадкової справи після смерті ОСОБА_6

16.08.2024 року на адресу суду надійшли витребувані судом документи.

Ухвалою суду від 16.08.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

За життя ОСОБА_6 заповіту не склав.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому майно, яка складається з 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фастівським БТІ 08.07.1977 року, згідно розпорядження №8418, зареєстрованого фастівським БТІ 08.07. 1997 року в книзі №6, р. 2458, про що вказано у довідці КП ФМР «Фастівське БТІ» від 27 вересня 2023 року №1046. Також, по 1/3 часток вказаної квартири на підставі вказаного свідоцтва належить ОСОБА_5 та ОСОБА_9 (а.с. 18).

Померлий ОСОБА_6 являється чоловіком ОСОБА_1 (а.с. 9), батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10), та сином ОСОБА_5 .

Заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 подала ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 подала заяву про відмову від спадщини на користь дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна, державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на частку житлового будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 13).

Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Як вказано у ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, як установлено ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначалось вище, підставою для відмови у видачі дітям померлого у свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру стала відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючих документів на майно померлого, якому належала 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також ту обставину, що діти ОСОБА_6 та його мати відповідач ОСОБА_5 є спадкоємцями, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення даного позову та визнання за дітьми в порядку спадкування за законом право власності на 1/12 часток за кожним після смерті батька, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого володіння майном.

Суд зауважує, що позов слід задовольнити частково , оскільки, крім дітей померлого, спадкоємцем ОСОБА_6 також являється його мати, яка прийняла 1/12 частину вказаної квартири.

При цьому, як вказано Верховним Судом у постанові від 25.05.2022 у справі № 675/2136/19, у разі, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позову у повній мірі призведе до порушення її прав, судом ухвалюється рішення про задоволення позову саме у вказаній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 6, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 1216, 1218, 1220,1268, 1269, 1271, 1272 ЦК України, ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 60, 76-81, 211, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 352 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/12 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/12 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/12 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні іншої частини вимог позову, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Н.А. Осаулова

Повний текст рішення виготовлено 06.09.2024 року