КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/1271/24 Головуючий у 1 інстанції:Осаулов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфовой Є.П., Писаної Т.О.

при секретарі Василенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) та Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) та Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра».

Просила суд визнати неправомірною бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) та Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

Зобов`язати скасувати арешти накладені на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП № НОМЕР_1 від 18 травня 2013 року, та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП № НОМЕР_2 від 05 травня 2016 року, вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про державну реєстрацію обтяжень (номери записів про обтяження №1243499, №14480289).

Скаргу мотивувала тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2010 року у справі №2-10440/10 було стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитом в загальному розмірі 834 760,50 грн.

10 червня 2013 року Кіровським відділом ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа № 2-10440/10 від 05 квітня 2013 року, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 .

Постановою про повернення виконавчого листа від 01 вересня 2014 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі ст. 47 ч.1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

05 травня 2016 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 на підставі виконавчого листа №2-10440/10 від 05 квітня 2013 року, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 .

Постановою від 15.06.2016 про повернення виконавчого листа, стягувачу було повернуто виконавчий лист на підставі ст. 47 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Боржник вважає, що строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-10440/10 від 05 квітня 2013 року закінчився, на примусовому виконанні він не перебуває.

Зазначає, що 07 жовтня 2014 року в порядку реалізації заборгованості ОСОБА_1 продала квартиру АДРЕСА_1 .

Кошти від реалізації квартири були направлені на погашення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/903-Н від 06 квітня 2007 року

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача порушує право боржника на володіння майном, що стало підставою для звернення до суду з скаргою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) та Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволені скарги суд першої інстанції дійшов до висновку, що надане боржником повідомлення ПАТ «КБ «Надра» щодо добровільної реалізації заставного майна квартири, яка перебуває у власності ОСОБА_4 , та направлення коштів від її реалізації на погашення заборгованості не свідчить про відсутність майнових претензій з боку стягувача.

Після продажу квартири 07 жовтня 2014 року, ПАТ «КБ «Надра» повторно 04 травня 2016 року пред`явив виконавчий лист щодо ОСОБА_4 на примусове виконання (ВП НОМЕР_2), при цьому, сума грошових коштів, які підлягають стягненню під час ВП НОМЕР_2, не зменшилась та складала 834 760,50 грн, що підтверджується інформація ВП-спецрозділ.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2010 року сплив, оскільки виконавчий лист було повернуто 01 вересня 2014 року, а провадження було завершено 15 червня 2016 року.

07 жовтня 2014 року ОСОБА_2 , в добровільному порядку, було продано квартиру АДРЕСА_2 , гроші від реалізації якої було направлено на погашення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/930-Н від 06 квітня 2007 року.

ПАТ «Комерційним банком «Надра» пред`явлено виконавчий документ упродовж 7 (семи) років 6 (шести) місяців після завершення виконавчого провадження - 15 червня 2016 року та строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2010 року по цивільній справі N?2-10440/10 закінчився, а тому у відповідності до вимог статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно зняти арешти накладені на все нерухоме майно ОСОБА_2 відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП НОМЕР_1 від 18 травня 2013 року, Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП НОМЕР_2 від 05 травня 2016 року.

Зазначила, що 04 червня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову N?356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра», а з 15 червня 2015 року перебуває в стані припинення.

Вказує, що оскільки на виконанні органів державної виконавчої служби відсутні виконавчі провадження, в яких боржником є ОСОБА_2 , а ті що були відкриті на даний час завершені, протягом тривалого часу (а саме - 7 років 6 місяців) ПАТ «Комерційний банк «Надра» не скористався можливістю звернення до суду в порядку виконання рішення суду з заявою про поновлення пропущеного строку до теперішнього часу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, сторони не скористались своїм правом для подачі відзиву.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

В судове засідання учасники не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належіть залишити без задоволення враховуючи наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2010 року у справі №2-10440/10 було стягнуто солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитом в загальному розмірі 834 760,50 грн.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Згідно з інформацією ВП-спецрозділ, яка надана Першим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), виконавчий лист №2-10440/10 від 05 квітня 2013 року щодо ОСОБА_4 перебував на виконанні в Центральному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ, виконавче провадження НОМЕР_1 було відкрито 18 травня 2013 року, винесено постанову від 18 травня 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 27 травня 2013 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 83476,05 грн, 29 серпня 2014 року винесено постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 80,00 грн, 01 вересня 2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 47 ч. 1 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з інформацією ВП-спецрозділ, яка надана Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), на виконанні перебував виконавчий лист №2-10440/10 від 05 квітня 2013 року щодо ОСОБА_4 , виконавче провадження НОМЕР_2 було відкрито 05 травня 2016 року, винесено постанову від 05 травня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 15 червня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 47 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з інформаційної довідки від 13 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень»:

- 10 червня 2013 року державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Хабло К.О. зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18 травня 2013 року, ВП НОМЕР_1, видавник - заступник начальника ДВС ОСОБА_6 ;

- 12 травня 2016 року державним реєстратором Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області Вонсовіч О.В. зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 травня 2016 року, ВП НОМЕР_2, видавник - головний держвиконавець АНД ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області Посадська О.В.

Спір у справі виник у зв`язку з оскарженням бездіяльності у вигляді не зняття арешту державними виконавцями, які здійснювали виконавчі дії у виконавчих провадженнях НОМЕР_1, НОМЕР_2 на стадії їх завершення під час повернення виконавчих документів стягувачу у 2013 та 2016 роках.

Станом на час виникнення спірних правовідносин був чинний Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 263 ЦПК України cудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеній процесуальній нормі.

Згідно з пунктом 2, 9 частини першої статті 47 наведеного Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає

можливість виконання відповідного рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 50 наведеного Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У разі повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження не є закінченим.

При цьому, державному виконавцю не надано право на зняття арешту з майна боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі №910/8019/15-г.

Повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання , та поновити строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що в справі відсутні відомості про закінчення виконавчого провадження в рамках виконавчих проваджень НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Зазначене підтверджується висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду викладеному у постанові від 16 березня 2020 року в справі №137/1649/17 (провадження №61-26969св18).

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, а повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне звернення виконавчого документу до примусового виконання.

Підстави для зняття арешту з майна скаржниці у державних виконавців були відсутні.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що матеріали справи не містять доказів повного виконання боржником зобов'язань за виконавчим листом та сплати витрат виконавчого провадження, пов`язаних з його примусовим виконанням.

Продаж квартири з метою погашення боргу не свідчить про відсутність майнових претензій стягувача, оскільки скаржниця не надала суду доказів повної сплати існуючий заборгованості, або ії відсутності.

04.05.2016 ПАТ «КБ «Надра» повторно пред`явив виконавчий лист щодо скаржниці на примусове виконання (ВП НОМЕР_2) і сума зобов`язань не зменшилась та складає 834 760,50 грн.

Доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Висновки суд першої інстанції цілком вірні, а доводи апеляційної скарги не містять належних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і впливали на їх законність.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст складено 15 серпня 2024 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана