Ухвала

Іменем України

29 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 766/2975/22

провадження № 61-12062ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Ковальчук Ірини Миколаївни як представника ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 22 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання грошових коштів спільним майном подружжя та поділ спільного майна подружжя, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_1 з 21 лютого 2013року до травня 2015 року;

визнати спільним майном подружжя грошові кошти на загальну суму 375 000,00 доларів США та 50 000,00 євро, які відповідач приховав при поділі спільного майна та використав не на потреби та не в інтересах сім`ї;

стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину коштів, а саме - 187 500,00 доларів США та 25 000,00 євро.

У травні 2024 року ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на магазин промислових товарів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна - магазину промислових товарів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що розташований за вказаною адресою, в тому числі у будь-якій спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями;

накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, яка розташована за вказаною адресою, в тому числі у будь- який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями;

накласти арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 14,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що розташовано за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 14,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що розташовано за вказаною адресою, в тому числі у будь-якій спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями;

накласти арешт на гараж, загальною площею 17,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, який розташовано за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна - гараж, загальною площею 17,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що розташований за вказаною адресою, в тому числі у будь-який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями;

накласти арешт на нежитлові приміщення, загальною площею 63,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлові приміщення, загальною площею 63,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що розташовано за вказаною адресою, в тому числі у будь- який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями;

накласти арешт на нежитлові приміщення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, загальною площею 64,8 кв. м, що розташовано за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлові приміщення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, загальною площею 64,8 кв. м, що розташовані за вказаною адресою, в тому числі у будь- який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями.

Заяву ОСОБА_2 мотивувала тим, що невжиття заходів забезпечення позову у справі може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Зазначала, що відповідач не має постійного доходу на території України. ОСОБА_1 вже приховав частину спільних коштів подружжя та з 2020 року здійснив відчуження зареєстрованого на його ім`я нерухомого майна у вигляді трьох квартир у м. Херсоні. На час звернення із заявою про забезпечення позову відповідач, діючи через інших осіб, розмістив об`яви на сайті безкоштовних оголошень ОLХ про відчуження двох гаражів, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 , які були придбані за спільні кошти подружжя та двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 . Реалізація зареєстрованого на ім`я відповідача майна може призвести до ускладнення або неможливості в подальшому виконання рішення у справі у разі задоволення позовних вимог.

Херсонський міський суд Херсонської області ухвалою від 30 травня 2024 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовив.

Херсонський апеляційний суд постановою від 22 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 травня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнив частково.

Заборонив ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження об`єктом нерухомого майна: магазином промислових товарів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі у будь-який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями.

Заборонив ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження об`єктом нерухомого майна: квартирою АДРЕСА_2 , в тому числі у будь-який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями.

Заборонив ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження об`єктом нерухомого майна: нежитловим приміщенням, загальною площею 14,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , в тому числі у будь-якій спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями.

Заборонив ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження об`єктом нерухомого майна: гаражем, загальною площею 17,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , в тому числі у будь-який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями.

Заборонив ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження об`єктом нерухомого майна: нежитловим приміщенням, загальною площею 63,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , в тому числі у будь-який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями.

Заборонив ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження об`єктом нерухомого майна: нежитловим приміщенням, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, загальною площею 64,8 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , в тому числі у будь-який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в т. ч. попередні договори з будь-якими іншими особами чи організаціями.

В решті вимог відмовив.

28 серпня 2024 року адвокат Ковальчук І. М. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 22 серпня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не було враховано практику Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Також представник заявника вказує, що всупереч нормам ЦПК України до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 має намір здійснити будь-які дії, що ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності доводів заявника щодо забезпечення позову; збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів.

Частиною першою статті 150 ЦПК України наведено перелік видів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, заявленим позовним вимогам.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказала таке: «Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу..[...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення

Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, апеляційний суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви та наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо об`єктів нерухомого майна.

При цьому судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що застосований вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки майно залишається в його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися ним обмежується на певний час.

Доводам представника відповідача стосовно ненадання доказів на підтвердження наміру відповідача здійснити дії, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду, а також стосовно наявності чи відсутності факту порушення прав позивача була надана належна оцінка судом апеляційної інстанції.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду щодо встановлених обставин справи та відносяться до переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване судове рішення є законним, ухвалено з додержанням норм права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Ковальчук Ірини Миколаївни як представника ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 22 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання грошових коштів спільним майном подружжя та поділ спільного майна подружжя, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов