Справа № 589/6401/23
Провадження № 2/589/370/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвши С.Л.,

з участю секретаря судового засідання Новик О.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Шостка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

- про припинення режиму спільної часткової власності, поділу в натурі житлового будинку з господарськими спорудами, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

- поділити житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 ,

- виділити позивачу у власність як окрему одну цілу частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,7 кв.м, що складається з: передпокою «1-1» площею 9,4 кв.м; житлової кімнати «1-2» площею 11,5 кв.м; житлової кімнати «1-3» площею 21,3 кв.м; житлової кімнати «1-4» площею 11,2 кв.м; кухні «1-5» площею 9,8 кв.м; ванни «1-6» площею 8,2 кв.м; веранди «1-І» площею 8,3 кв.м; а також господарські будівлі які розташовуються на належній позивачу земельній ділянці за кадастровим номером :02:004:0230, а саме, літню кухню «Б», сараї «В», «Г», «Ж», погріб «Пг», вбиральню «У»;

- відповідачу виділити у власність як окрему одну цілу частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 85,2 кв.м, що складається з: кухні «2-1» площею 11,9 кв.м; передпокою «2-2» площею 70 кв.м; житлової кімнати «2-3» площею 32,0 кв.м; житлової кімнати «2-4» площею 9,3 кв.м; житлової кімнати «2-5» площею 13,0 кв.м; коридору «ІІ» площею 12,0 кв.м; а також господарські будівлі, а саме: літню кухню «Д», сарай «Е», погріб «Пг1».

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником 45/100 частин будинку АДРЕСА_1 (далі Будинок-1), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Шосткинського міської державної нотаріальної контори 22.02.2018.

Іншим співвласником будинку (55/100 частки) є відповідач ОСОБА_2

Будинок-1 мав та має два окремі входи, що фактично вже є поділеним на дві окремі квартири та окремі подвір`я на яких розташовуються господарські будівлі. Половині будинку відповідача надана поштова адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач також є власником земельної ділянки площею 0,0658 га, кадастровий номер :02:004:0230 за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельної ділянки площею 0,03734 га, кадастровий номер :02:004:0231 за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства.

Позивач ОСОБА_1 намагалася вирішити питання про розподіл житлового будинку та земельної ділянки у позасудовому порядку, оскільки не мала змоги повноцінно користуватись і розпоряджатись своїм майном, але відповідач відмовляється звертатися до нотаріуса для укладання з нею договору поділу житлового будинку.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також, просить залишити за нею судовий збір та не стягувати його з відповідача. (а.с.23)

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. (а.с.24)

Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.1, 2 ст. 328 ЦК України).

Згідно із ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином, з вище наведеного вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною частковою власністю сторін.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

В матеріалах справи такий договір відсутній, сторонами такий не представлено.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, в постанові від 01.07.2019 року у справі №404/10673/14-ц висловив позицію, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Оскільки сторони не досягли у досудовому порядку згоди стосовно поділу спірного будинку, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме припинити право спільної часткової власності Будинку-1, здійснити його поділ та виділити окремо кожному позивачу та відповідачу у власність як окрему одну цілу частку Будинку-1.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Із квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 13 грудня 2023 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2297 гривень 68 копійок. (а.с.1)

З врахуванням того, що позивач просить судовий збір не стягувати з відповідача, суд залишає судовий збір за позивачем.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення режиму спільної часткової власності, поділу в натурі житлового будинку з господарськими спорудами, визнання права власності, задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Здійснити поділ в натурі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- виділити ОСОБА_1 у власність як окрему одну цілу частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,7 кв.м, що складається з: передпокою «1-1» площею 9,4 кв.м; житлової кімнати «1-2» площею 11,5 кв.м; житлової кімнати «1-3» площею 21,3 кв.м; житлової кімнати «1-4» площею 11,2 кв.м; кухні «1-5» площею 9,8 кв.м; ванни «1-6» площею 8,2 кв.м; веранди «1-І» площею 8,3 кв.м; а також господарські будівлі які розташовуються на належній позивачу земельній ділянці за кадастровим номером :02:004:0230, а саме літню кухню «Б», сараї «В», «Г», «Ж», погріб «Пг», вбиральню «У»;

- виділити ОСОБА_2 у власність як окрему одну цілу частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 85,2 кв.м, що складається з: кухні «2-1» площею 11,9 кв.м.; передпокою «2-2» площею 70 кв.м; житлової кімнати «2-3» площею 32,0 кв.м; житлової кімнати «2-4» площею 9,3 кв.м; житлової кімнати «2-5» площею 13,0 кв.м; коридору «ІІ» площею 12,0 кв.м; а також господарські будівлі, а саме: літню кухню «Д», сарай «Е», погріб «Пг1».

Залишити за позивачем судовий збір.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Сторони:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПЕ НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша