Справа № 175/6291/23
Провадження № 2/175/1680/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" серпня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія Ладіс», Управління житлово-комунального господарства Краматорської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ «Управляюча компанія Ладіс» (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Н. Курченко, буд. 17), Управління житлово-комунального господарства Краматорської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 23) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 . У період з листопада по грудень 2022 року відбулося залиття вищевказаної квартири, внаслідок чого було пошкоджено майно позивача та завдано їй майнову шкоду у розмірі 200025 грн. У травні 2023 року через несправність каналізації у будинку відбулося друге залиття. З актом обстеження квартири АДРЕСА_2 , інженерами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та начальником ділянки ОСОБА_5 був складений акт, відповідно до якого причиною першого залиття стало порушення цілісності опалювального приладу у вищевказаній квартирі, а причиною другого залиття - порушення роботи системи водовідведення. Також позивач зазначає, що внаслідок зазначених обставин, їй була завдана моральна шкода у розмірі 50000 грн.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник відповідача надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 16.08.2023 року до ТОВ «УК «Ладіс» надійшло звернення позивача з проханням провести обстеження квартири з приводу її залиття та надати акт обстеження квартири. 17.08.2023 року було проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 та складено відповідний акт. Під час обстеження було встановлено, що за період відсутності позивачки, сталося два залиття квартири. Перше залиття квартири сталося внаслідок порушення цілісності опалювального приладу у вище розташованій квартирі, який відноситься до зони відповідальності власника житлового приміщення. Відповідач зазначає, що ймовірно причиною такого залиття є декілька факторів: внаслідок ракетного обстрілу міста та пошкодження вікон у будинку та після аварійного тимчасового припинення роботи теплопостачального підприємства та неможливості подачі в будинки міста теплоносія відповідної температури у співвідношенні до температури зовнішнього повітря. На момент зупинки роботи теплопостачального підприємства температура зовнішнього повітря становила -11градусів, внаслідок чого могло статися розмороження ділянок системи опалення під час повторного запуску. Перебої в роботі теплопостачальної організації виникли через тривалі та регулярні відключення електроенергії в місті. Відповідно до п. 2.3.7 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації (інженерні мережі загального користування) здійснюються відповідно до законодавства обслуговуючою організацією. Внутрішньобудинкова система гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення від зовнішньої стіни будинку до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або трійника включно знаходиться в зоні відповідальності управляючої компанії. А система гарячого, холодного та централізованого опалення на відгалуженні від стояків або трійників включно, а також опалювальний прилад, що знаходяться в квартирі споживача відноситься до відповідальності власника квартири. Друге залиття квартири сталося у травні 2023 року через несправність каналізації внаслідок чого квартира була залита стоками. Час та причину залиття квартири каналізаційними стоками визначити неможливо, у зв`язку з несвоєчасним надходженням інформації, через відсутність мешканців будинку за місцем проживання, пов`язану з евакуацією. Також позивачем не надано повного висновку експертного дослідження, або будівельно-технічно експертизи, а був наданий лише витяг зі звіту про оцінку майна, який не можна вважати належним процесуальним доказом, а є лише додатковим доказовим навантаженням. Крім того відповідач зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт завдання позивачу моральної шкоди. Крім того, у позивача наявна заборгованість станом на 01.11.2023 року за послуги з управління у розмірі 4829 грн 19 коп.

Позивачка надіслала відповідь на відзив, в якому зазначає, що у відзиві відповідач стверджує, що будинок АДРЕСА_3 постраждав від ракетного обстрілу, проте це не відповідає дійсності, тому що будинок не зазнавав будь-яких пошкоджень від обстрілів, бо вони відбувалися в інших районах міста. На думку позивачки причиною розморожування системи опалення стала виключно службова недбалість працівників «Ладіс», які вчасно не злили воду з будинкової системи при відключенні оналення. Твердження відповідача у відзиві, що труби та радіатори опалення у квартирі це зона відповідальності власниці, позивачка вважає хибними, оскільки вона не могла впливати на розморожування системи внаслідок не злитої вчасно загальнобудинкової системи. При злитті будинкової системи вода зливається з усіх квартир разом. Це не залежить від їх власників. З приводу сумніву відповідача, щодо висновоку експерта по оцінці вартості збитків через залиття квартири, позивач зазначила, що експерт ОСОБА_6 має ліцензію на проведення судових експертиз, а тому його висновок є цілком законним. Також позивачка стверджує, що вона неодноразово зверталася до відповідача зі своїми вимогами, але усі вони були проігноровані.

Представник відповідача через канцелярію суду надіслала заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що факт залиття в квартирі підтверджується актом від 17.08.2023 року. Цей Акт був підписаний також і позивачем без жодних зауважень. Також відповідач зазначає про те, що в період з грудня 2022 року по січень 2023 рокуу зв?язку з численними атаками російської федераціїї на енергетичну інфраструктуру України, у м. Краматорську як і у інших містах країни, мали місце щоденні відключення електропостачання. Позивач у свої запереченнях на відзив стверджує, що труби та радіатори опалення у і квартирі - це не її зона відповідальності, що повністю суперечить чинному законодавству України, а саме п. 2.3.6 Правил. Також позивачем не надано повного висновку експертного дослідження або будівельно-технічної експертизи, а був наданий лише витяг зі звіту про оцінку майна, у зв`язку з чим не є належним доказом, та не може бути прийнятим до уваги про розгляді справи. Крім того відповідач зазначає, що твердження позивачки про її неодноразове звернення до ТОВ «УК «Ладіс» з вимогою про відшкодування збитків, не віповідає дійсності, адже на підтвердження цього позивач не надає ніяких письмових доказів.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Управляюча компанія Ладіс» просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування квартири від 14.11.2017 року.

Управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 призначено, на підставі рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 10.08.2018 № 551 «Про призначення управителя для багатоквартирних будинків, розташованих на території Краматорської територіальної громади», ТОВ «Управляюча компанія «Ладіс».

15.08.2018 року між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , в особі міського голови та ТОВ «Управляюча компанія «Ладіс» укладено договір про надання послуги з управління вищезазначеним багатоквартирним будинком

У відповідності до п. 2 вказаного договору: «Послуга з управління полягає у забезпеченні Управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.»

Згідно п.3.3 та п.3.4. Переліку складових послуг з утримання багатоквартирного будинку та періодичність надання послуг вказаного договору, на ТОВ «Управляюча компанія «Ладіс» покладено обов?язок на здійснення 2 рази на рік огляду трубопроводів систем гарячого і холодного водопостачання, централізованого опалення. та огляду запірної та регулювальної арматури системи централізованого опалення у горищних та підвальних приміщеннях.

Повноваження Управління житлово-комунального господарства Краматорської міської ради у сфері житлового фонду Краматорської територіальної громади, передбачено п. 2.2. розділу II. «Завдання та функції»: «Здійснює управління об?єктами житлового господарства, що перебувають у комунальній власності міста, забезпечує їх належне утримання та ефективну експлуатацію, необхідного рівня та якості послуг населенню.»

15.06.2023 року комісія у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 провела обстеження, відповідно до якого склало висновок, що на момент огляду внутрішньобудинкові інженерні комунікації знаходяться у технічно справному стані, відповідно до акту

17.08.2023 року комісія в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 провела обстеження квартири АДРЕСА_2 по факту залиття квартири. На підставі обстеження комісія склала акт, згідно якого встановлено: в під?їзді, навколо вхідних дверей спостерігаються сліди залиття у вигляді рудих розводів та часткового відшарування крейдяного шару. Зовнішні вхідні двері металеві, спостерігається деформація їх покриття. Внутрішні вхідні двері - дерев?яні, частково деформовані, мають місця відшарування фарби. Облаштунки дверей також деформовані. В коридорі - підлога, дерев?яний паркет (деформований, з відлущенням фарбового шару), поверх якого (зі слів власниці квартири) було покладено листи ОСБ, які. були частково демонтовані через їх технічний стан (насичені вологою та стічними водами, деформовані). Стіни та стеля - пофарбована штукатурка, зі слідами темних плям по типу плісняви, рудих розводів та з частковим відшаруванням штукатурно-фарбового шару. Туалет та ванна: стіни та стеля - пофарбована штукатурка, зі слідами темних плям по типу плісняви, рудих розводів та з частковим відшаруванням штукатурно-фарбового шару. Підлога - кахлі, на стиках потемніння по типу плісняви. Плінтуси деформовані в залі: стіни та стеля - пофарбована штукатурка, зі слідами темних плям по типу плісняви, рудих розводів та з частковим, місцями повним відшаруванням штукатурно-фарбового шару. Підлога - плити ОСБ, частково деформовані в спальні: на стіні суміжній з коридором та на стелі по периметру темні плями, часткове відшарування штукатурно-фарбового шару. Всі міжкімнатні дерев?яні двері та лутки деформовані, з частковим відшаруванням фарби. Висновки комісії: за період відсутності власника квартири АДРЕСА_4 (виїзд в евакуацію), сталося два залиття квартири. Одне залиття сталося внаслідок порушення цілісності опалювального приладу в вище розташованій квартирі, який відноситься до зони відповідальності власника житлового приміщення. Причинами даної аварії є: ракетний обстріл міста та пошкодження вікон в будинку та після аварійного тимчасового припинения роботи теплопостачального підприємства та неможливості подачі в будинки міста теплоносія відповідної температури у співвідношенні до температури зовнішнього повітря. На час зупинки роботи теплопостачального підприємства температура зовнішнього повітря становила -11°C, внаслідок чого могло статися розмороження ділянок системи опалення під час повторного запуску. Перебої в роботі теплопостачальної організації виникли через тривалі та регулярні відключення електроенергії не лише в місті, а й по всій країні внаслідок бойових дій та пошкодження критичної інфраструктури. Друге залиття квартири сталося внаслідок порушення роботи системи водовідведення. Встановити час аварії та причину залиття не надається можливим зважаючи на несвоєчасне надходження інформації, через відсутність мешканців за місцем проживання, пов?язану з евакуацію. Вказаний акт підписаний безпосередньо ОСОБА_1

04.09.2023 року ОСОБА_1 уклала з ФОП ОСОБА_6 договір № 06.09.23 на проведення оцінки вартості майна.

Як вбачається з витягу зі звіту про оцінку майна, складений ФОП ОСОБА_6 , вартість відшкодування витрат на ремонт після залиття квартири складає 200025 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Щодо позовних вимог до Управління житлово-комунального господарства Краматорської міської ради, суд виходив з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У відповідності до ст. 50 ЦПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги до відповідача Управління житлово-комунального господарства Краматорської міської ради, клопотань про заміну неналежного відповідача не заявляла.

За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення, в якому робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18).

На підставі викладеного, з урахуванням того, що до повноважень Управління житлово-комунального господарства Краматорської міської ради не входить утримання та поточний ремонт спільного майна багатоквартирних будинків, розташованих на території Краматорської територіальної громади, в тому числі й багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , суд доходить висновку, щоУправління житлово-комунального господарства Краматорської міської ради є неналежним відповідачем у даній справі, а тому позовні вимоги до цього відповідача задоволенню не підлягають.

Що стосується відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди з відповідача ТОВ «Управляюча компанія Ладіс», суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, як би її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги`у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі-управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу, відповідно до умов договору.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно п. 2, 7 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передані на його баланс.

Пунктом 8 частини 2 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Також відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Складовими елементами загальних підстав для відшкодування моральної шкоди є: власне шкода, тобто наявність втрат у немайновій сфері потерпілої особи; протиправне діяння особи, котра її завдала; причинний зв`язок між ними; вина заподіювача шкоди. Перераховані складові фактичної підстави для відповідальності за заподіяння моральної шкоди є колом тих обставин, які повинні бути встановлені судом. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Умовою відповідальності є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов`язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Відповідальність без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

До компетенції суду віднесені питання встановлення факту настання негативних наслідків у немайновій сфері та визначення справедливого розміру грошового відшкодування моральної шкоди. Суд також враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також інші обставини, які мають істотне значення.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Суд звертає увагу на те, що згідно акту обстеження квартири, складеного 17.08.2023 року, залиття квартири за адресою: АДРЕСА_5 відбулося не з вини ТОВ «Управляюча компанія Ладіс», ймовірною причиною даної аварії зазначено тимчасове припинення роботи теплопостачального підприємства після обстрілу міста та неможливість подачі в будинки міста теплоносія відповідної температури у співвідношенні з зовнішньою температурою. Даний акт був підписаний позивачем, при цьому остання жодних заперечень щодо причини затоплення позивачка не висловила та жодними доказами не спростувала.

При цьому позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами факт того, що затоплення її квартири відбулося з вини відповідача ТОВ «Управляюча компанія Ладіс», а тому вимога про стягнення майнової та моральної шкоди з даного відповідача є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши оцінку кожному доказу окремо, суд доходить висновку, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія Ладіс», Управління житлово-комунального господарства Краматорської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 29.08.2024 року.

Суддя Т. С. Журавель