Справа №522/1222/24
Провадження № 2/522/3094/24
УХВАЛА

14 серпня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши заяву відповідача - ОСОБА_1 про відвід судді Науменка Андрія Володимировича у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання права іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання права іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки.

До суду 14.08.2024 року надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі судді Науменка А.В., яка мотивована тим, що відповідачу стало відомо про наявність підстав для відводу судді Науменко А.В.

Досліджуючи заяву про відвід, вбачається, що вона мотивована тим, що в провадженні судді Науменко Андрія Володимировича перебувала цивільна справа № 522/10694/19 за участю тих самих сторін ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , яка виникла на підставі спірних правовідносин, що виникли з іпотечного договору укладеного між іпотекодавцем ОСОБА_3 та іпотекодержателем ОСОБА_2 , з приводу того самого об`єкту нерухомості що і в теперішній справі - нежитлових приміщень весільного салону, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , з аналогічних підстав позову.

Суддею Науменко Андрієм Володимировичем була розглянута справа № 522/10694/19 по суті та ухвалено рішення від 26 листопада 2021 року, яким позовну заяву ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення задоволено частково. Витребувано з незаконного володіння відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 нежитлові приміщення весільного салону загальною площею 57,3 кв. м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном відмовлено в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фінанс» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2021 року задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2021 року в частині вимог ОСОБА_3 про скасування запису про прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна, зустрічних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод в здійсненні права користування майном скасоване та ухвалене нове.

Таким чином апеляційним судом було скасовано рішення суду, ухвалене суддею Науменко Андрієм Володимировичем при розгляді спору за участю тих самих сторін ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , яка виникла на підставі спірних правовідносин, що виникли з іпотечного договору укладеного між іпотекодавцем ОСОБА_3 та іпотеко держателем ОСОБА_2 , з приводу того самого об`єкту нерухомості що і в теперішній справі - нежитлових приміщень весільного салону, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , з аналогічних підстав позову.

Виходячи з вищевикладеного заявник вказує, що у судді Науменко А.В. вже складена процесуальна позиція з розгляду цієї справи та його рішення є заздалегідь визначеним.

Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд, дослідивши заяву про відвід, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що вона не обґрунтована та немає об`єктивного підґрунтя.

Судом встановлено, що в провадженні головуючого судді Науменко А.В. на розгляді перебувала цивільна справа № 521/10694/19.

Так, в червні 2019 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до Державного реєстратора Махортова І.О., Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області», за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фінанс» про визнання незаконним та скасування рішення.

Протягом розгляду справи позовні вимоги неодноразово змінювалися, і остаточно ОСОБА_3 просила скасувати запис про право власності 22873547 на підставі рішення Державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської обалсті» Махортова І.О. щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.10.2017, запис про право власності 32574398, внесений на підставі рішення державного реєсратора ДІЇ «Агенція з державної реєстрації» Дунай Х.Б. від 26.07.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запис про право власності 37857801, внесений на підставі рішення державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Тащі Я.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.08.2020, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 приміщення весільного салону, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обгурнтування позову посилалася на те, що майно вибуло з її володіння незаконно.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково:

Витребувано з незаконного володіння відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 нежитлові приміщення весільного салону загальною площею 57,3 кв. м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 року було вирішено:

«Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2021 року задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2021 року в частині вимог ОСОБА_3 про скасування запису про прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна, зустрічних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод в здійсненні права користування майном скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння відповідачів ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) нежитлові приміщення весільного салону, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Державного реєстратора Махортова Ігоря Олександровича, ОСОБА_2 , Державного реєстратора Дунай Христини Богданівни, Державного підприємства "Агенція з державної реєстрації" про скасування запису про право власності відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном відмовити.»

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

У свою чергу, для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Зі змісту заяви та доданих до неї доказів, суд не вбачає підстав для відводу судді Науменка А.В., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Науменка А.В. при вирішенні даної цивільної справи.

З огляду на те, що заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що відсутні правові підстави для відводу судді Науменка А.В.

Втім, суд вважає за необхідне заявити самовідвід при розгляді справи №522/1222/24 з огляду на наступне.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року (головуюча суддя ОСОБА_5.) провадження у справі №522/1222/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання права іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки відкрито.

14.02.2024 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. Відповідно до вказаної заяви позивач формує свої позовні вимоги наступним чином:

«Визнати право іпотеки ОСОБА_2 за іпотечним договором, посвідченим Задорожнюк В.К., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу реєстровий номер 2629, на нежитлові приміщення весільного салону, загальною площею 61,3 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 53584712, право власності на які зареєстроване за ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за кредитним договором № 593/2-08 від 04.04.2008 року в розмірі 1 254 737,96 грн., що еквівалентно 48 482,92 доларів США (за офіційним курсом НБУ станом на 27.07.2017 року - 100 доларів США = 2588,48 грн.), яка складається із загальної заборгованості за кредитом - 778917,60 грн., що еквівалентно 30 097,28 доларів США; загальна заборгованість за відсотками 348 078,75 грн., що еквівалентно 13449,72 доларів США; пеня за виникнення простроченої заборгованості 127741,60 грн., що еквівалентно 4935,92 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки: на нежитлові приміщення весільного салону, загальною площею 61,3 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстроване за ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 53584712, шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».»

26.06.2024 року на підставі Розпорядження № 412/24 від 26.06.2024 року у зв`язку зі звільнення ОСОБА_5 з посади судді на підставі заяви про відставку здійснено авторозподіл вказаної цивільної справи.

26.06.2024 року вказана справа надійшла в провадження головуючого судді Науменко А.В.

Дослідивши матеріали справи та заяву відповідача про відвід судді, суд встановлює, що предметом позову у вказаній цивільній справі виступає той же самий об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлові приміщень весільного салону, загальною площею 61,3 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , а спір виник між тими ж самими сторонами, що і при розгляді справи № 521/10694/19, а саме між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Заява про відвід подана відповідачем свідчить про те, що учасник справи вбачає суб`єктивну упередженість судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 конвенції, п. 5 ч.1 ст.36 ЦПК, суддя дійшов висновку про необхідність заявлення самовідводу по даній справі.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяву відповідача - ОСОБА_1 про відвід судді Науменка Андрія Володимировича у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання права іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заявити самовідвід судді Приморського районного суду міста Одеси Науменку Андрію Володимировичу у справі №522/1222/24 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання права іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Матеріали справи передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у порядку встановленому ч.3 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.В. Науменко