Справа № 214/6915/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

15 серпня 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2,7 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Так, вказана норма чітко передбачає випадки, в яких суд може розглядати справи про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

Проте, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства, дана заява про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження подана не подружжям, а одноособово заявником ОСОБА_1 , що виключає можливість її розгляду в порядку окремого провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 293 ЦПК України.

Окрім того, у поданій заяві зазначено, що від шлюбу неповнолітніх дітей немає, що також виключає можливість звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що заявник та/або її чоловік є особами, засудженими до позбавлення волі, а також відсутні відомості про обізнаність чоловіка заявниці про намір останньої розірвати шлюб, що свідчить про відсутність існування взаємної згоди подружжя щодо розірвання шлюбу, як однієї з обов`язкових підстав, які надають право на подання заяви про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

При цьому, суд зазначає, що у разі відсутності спору про право, сторони мають право у визначеному законом порядку звернутись зі спільною заявою про розірвання шлюбу до органів РАЦС.

Відповідно до ст. 107 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

Отже, якщо між подружжям існує спір, то справа про розірвання шлюбу між ними повинна розглядатись в порядку позовного провадження, а за спільною заявою подружжя, які не мають дітей та відсутній спір між подружжям, шлюб може бути розірвано в органах РАЦС в порядку ст. 107 СК України, при цьому у випадку, якщо ж один з подружжя не бажає добровільно звернутись до органів РАЦС із заявою, то інший з подружжя має право звернутись з позовною заявою про розірвання шлюбу в порядку позовного провадження.

Відтак, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дана заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не підлягає розгляду в порядку окремого цивільного судочинства.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Попов.