Справа №: 398/2975/23
провадження №: 2-ві/398/3/24
УХВАЛА

Іменем України

"22" серпня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Шинкаренко І.П., за участю секретаря судового засідання Черткова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія заяву ОСОБА_1 про відвід судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Людмили Миколаївни у цивільній справі №398/2975/23 за позовом Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування з урахування індексу інфляції та 3-х відсотків річних,

ВСТАНОВИВ

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування з урахування індексу інфляції та 3-х відсотків річних. 19 липня 2024 року у судовому засіданні судом оголошено перерву до 27 вересня 2024 року 9:00 год.

З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2024 року від відповідача по справі на адресу суду надійшла заява про відвід судді Нероди Л.М.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. від 16 серпня 2024 року заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано її для вирішення питання про відвід судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

У відповідності з положеннями ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали заяви про відвід та ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов таких висновків.

В обґрунтування відводу судді відповідач посилається на те, що суддя порушила її права, оскільки відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім того в ході судового розгляду суддею прийнято від представника позивача неналежний доказ, а також суддею на вимогу відповідача не надано документів, що підтверджують її повноваження на здійснення правосуддя та право користування приміщенням суду. Вказані обставини викликають у відповідача сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді вказаної справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі у справі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява надійшла до суду 19 червня 2023 року. На повторний запит судді 26 грудня 2023 року на адресу суду надійшла інформація від Управління дозвільно-погоджувальних процедур Олександрійської міської ради стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача в порядку ст. 187 ЦПК України, 27 грудня 2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено на 17 січня 2024 року, у зв`язку перебуванням судді у відпустці відкладено на 02 травня 2024 року, у зв`язку з неявкою представника позивача на 11 липня 2024 року та у зв`язку із неналежним повідомленням позивача на 19 липня 2024 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відомості про повторне неприбуття у судове засідання представника позивача, належним чином повідомленого про дату, місце і час судового засідання в матеріалах справи відсутні.

Крім того, з огляду на положення ЦПК України оцінка доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності та в їх сукупності, з врахуванням достатності та взаємозв`язку, проводиться у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, ознака очевидності чи неочевидності належності та допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Стосовно демонстрації посвідчення судді учасникам цивільного провадження, номер нагрудного знака, документів на будівлю та приміщення суду, на якому балансі стоїть будівля, акта прийому передачі з балансу УРСР на баланс України, то такі дії не передбачені діючим ЦПК України.

Відповідач у своїй заяві не довів існування обставин, передбачених нормами зазначеної статті. Сумнів у безсторонності та неупередженості судді не може ґрунтуватися на незгоді з його рішеннями у справі. Наведені ОСОБА_1 підстави для відводу судді Нероди Л.М. не передбачені ст. 36 ЦПК України, а свідчать про прагнення відповідача безпідставно усунути суддю від розгляду справи.

За умовами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим. Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді Нероди Л.М.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Людмили Миколаївни у цивільній справі №398/2975/23 за позовом Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування з урахування індексу інфляції та 3-х відсотків річних.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Шинкаренко