Справа № 463/4772/23 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/622/24 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Ковальчука Ю.П.

з участю: ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Господар» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

у червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського комунального підприємства «Господар», ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , про визнання рішення та договору недійсними.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ним та Львівським комунальним підприємством «500», яке не перебуває у стані припинення, укладено договір про надання послуг з утримання будинку та споруд прибудинкової території, однак протягом 2021, 2022 років йому стали приходити рахунки на оплату комунальних послуг з Львівського комунального підприємства «Господар». Стверджує, що на підставі рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформленого протоколом № 130 від 01 квітня 2021 року, між співвласниками будинку, від імені яких діяв мешканець квартири АДРЕСА_2 , та Львівським комунальним підприємством «Господар» укладено договір № 141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2021 року. Зазначає, що при спілкуванні з іншими співвласниками квартир та нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 він з`ясував, що 01 квітня 2021 року не проводилися збори співвласників квартир та нежитлових приміщень цього будинку. Крім того, деякі співвласники зазначили про те, що підписи в протоколі № 130 від 01 квітня 2021 року, вчинені від їхнього імені іншими особами, а деякі підписи виконані одними співвласниками від імені інших без відповідних доручень на вчинення таких дій. Вказує, що договір № 141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2021 року ОСОБА_3 , діючи від імені всіх співвласників будинку АДРЕСА_1 , підписав за відсутності відповідних повноважень на підставі підробленого протоколу, що є підставою для визнання підписаного ним договору недійсним. Звертає увагу, що за фактом підроблення протоколу № 130 від 01 квітня 2021 року звернувся до поліції із заявою про вчинення злочину, у зв`язку з чим до ЄДРДР внесені відомості за №0001075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

З наведених підстав просить:

-визнати недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яке оформлене протоколом № 130 зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцем знаходження: АДРЕСА_1 від 01 квітня 2021 року в повному обсязі;

-визнати недійним договір № 141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2021 року з моменту його укладення;

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яке оформлене протоколом № 130 зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцем знаходження АДРЕСА_1 , від 01.04.2021.

Визнано недійсним договір № 141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.04.2021 з моменту його вчинення.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Господар» в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду оскаржило Львівське комунальне підприємство «Господар», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що визнання договору № 141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2021 року недійсним буде непропорційно порушувати права співвласників будинку на отримання комунальних послуг, а заявлений позов спрямований на ухилення від виконання зобов`язань за їх надання, що є зловживанням прав позивачем. Зазначає, що визнання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку не призведе до поновлення прав позивача, оскільки Львівське комунальне підприємство «Господар» і надалі надаватиме послуги з управління багатоквартирним будинком відповідно до законодавства, якщо співвласники багатоквартирного будинку не оберуть іншого управителя на загальних зборах, а відтак позивачем обрано неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Вказує, що позивач не надав належних та допустимих доказів підроблення протоколу № 130 зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 01 квітня 2021 року. Вважає, що суд має утриматися від зайвого втручання в питання діяльності співвласників багатоквартирного будинку, у тому числі і шляхом скасування рішень, якщо вони поза всяким сумнівом підтримані більшістю співвласників і за своїм змістом не мають ознак дискримінації або іншого порушення прав та законних інтересів конкретного співвласника, який оскаржує такі рішення в судовому порядку. Наголошує, що права одного співвласника не можуть превалювати над інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої виходив з того, що збори співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , які відбулися 01 квітня 2021 року, проведено з порушенням вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки не дотримано порядку повідомлення співвласників про їх проведення, при підрахунку результатів голосування не враховано часток в площі квартир власників/співвласників будинку, а наявні в протоколі підписи не належать зазначеним в ньому особам-співвласникам багатоквартирного будинку, що свідчить про наявність підстав для визнання недійсним прийнятого зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 рішення від 01 квітня 2021 року, оформленого протоколом № 130, яким обрано ОСОБА_3 уповноваженою особою співвласників будинку, тому у ОСОБА_158 відсутні повноваження на укладення договору №141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2021 року, що є підставою для визнання його недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_3 .

Згідно з листом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 26 жовтня 2022 року № 33-вих-90302 власники/співвласники квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 проведи збори, на яких визначилися з формою управління та обрали уповноважену особу від будинку.

Протоколом № 130 зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , підтверджується, що 01 квітня 2021 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

З протоколу № 130 від 01 квітня 2021 року вбачається, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 складає 136 осіб; загальна кількість квартир та нежитлових приміщень у будинку 63, загальна площа яких становить 2735,40 кв.м.; у зборах взяли участь особисто та/або через представників 84 співвласники, яким належать 44 квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку, загальна площа яких становить 1912,7 кв.м.; письмового опитування не проводилося.

Відповідно до протоколу № 130 від 01 квітня 2021 року на зборах співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на голосування ставилися наступні питання:

1) обрати головою зборів та уповноваженою особою співвласників ОСОБА_3 , власника квартири АДРЕСА_4 ;

АДРЕСА_5 здійснювати через Львівське комунальне підприємство «Господар» та доручити передачу протоколу зборів співвласників на зберігання до виконавчого комітету Львівської міської ради;

3) перелік та розмір витрат на управління будинком визначений проектом договору на управління будинком АДРЕСА_1 .

За підсумками голосування щодо першого питання порядку денного зборів «за» проголосувало 84 співвласників, що мають у власності 44 квартир і нежитлових приміщень, площею 1912,7 кв.м., «проти» 0, «утримався» 0, відтак 70,0 % голосів прийнято рішення про обранння головою зборів та уповноваженою особою співвласників ОСОБА_3 , власника квартири АДРЕСА_4 .

За підсумками голосування щодо другого питання порядку денного зборів «за» проголосувало 84 співвласників, що мають у власності 44 квартир і нежитлових приміщень, площею 1912,7 кв.м., «проти» - 0, «утримався» - 0, відтак 70,0 % голосів прийнято рішення про здійснення управління будинком АДРЕСА_1 через Львівське комунальне підприємство «Господар» та передачу протоколу зборів співвласників на зберігання до виконавчого комітету Львівської міської ради.

За підсумками голосування щодо третього питання порядку денного зборів «за» проголосувало 84 співвласників, що мають у власності 44 квартир і нежитлових приміщень, площею 1912,7 кв.м., «проти» - 0, «утримався» - 0, відтак 70,0 % голосів прийнято рішення про визначення переліку та розміру витрат на управління будинком проектом договору на управління будинком АДРЕСА_1 .

01 квітня 2021 року між Львівським комунальним підприємством «Господар» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в особі уповноваженого загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_3 , що діє на підставі протоколу зборів № 130 від 01 квітня 2021 року, укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_6 .

За умовами договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №141 від 01 квітня 2021 рокуЛьвівське комунальне підприємство «Господар» зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Пунктом 3 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №141 від 01 квітня 2021 року передбачено, що послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.

Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 10 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №141 від 01 квітня 2021 року ціна послуги з управління становить 4,80114 грн. (в тому числі податок на додану вартість) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення.

Огрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржуваним рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформленим протоколом № 130 від 01 квітня 2021 року, та укладеним на його підставі договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №141 від 01 квітня 2021 року порушені його права, як співвласника майна на участь в прийнятті рішень щодо управління спільним майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначаються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року) співвласник багатоквартирного будинку власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року)).

Пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року) передбачено, що співвласники мають право брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через свого представника.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року) управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року) передбачено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року) до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги).

Збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем, обраним відповідно до закону (ч. 3 ст. ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року)).

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року) повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку.

Указана норма права імперативно визначає порядок і спосіб повідомлення власників: форма повідомлення обов`язково письмова; повідомляється кожен власник; таке повідомлення вручається власнику або під розписку, або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачає необхідність повідомлення про час та місце проведення загальних зборів кожного власника, відтак дотримання процедури повідомлення усіх співвласників багатоквартирного будинку є свідченням правомірності проведення зборів.

Водночас, недотримання порядку повідомлення усіх власників про проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку є порушенням вимог статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та може свідчити про незаконність рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Порушення під час проведення загальних зборів можна поділити на безумовні, тобто ті, які мають наслідком безумовне визнання прийнятих на цих зборах рішень недійсними і ті, які хоч і допускаються, однак не завжди призводять до недійсності рішень загальних зборів.

Отже, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: відсутність більше половини загальної кількості усіх співвласників, які голосували за рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів. Водночас, відсутність доказів повідомлення співвласників про скликання загальних зборів не є підставою для визнання недійсними рішень таких зборів, якщо буде встановлено його присутність (його представника) на оспорюваних загальних зборах.

Суд, розглядаючи спір про визнання недійсними рішень загальних зборів з підстав порушень, допущених під час скликання та проведення загальних зборів, повинен встановити порушення прав позивача оспорюваним рішенням загальних зборів.

При цьому, як вбачається з протоколу № 130 від 01 квітня 2021 року, ОСОБА_1 не був присутнім на загальних зборах, не брав участь в обговоренні питань, які розглядалися зборами, не висловлював свою думку щодо цих питань та не брав участі у голосуванні, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують належне повідомлення позивача про день, час та місце проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 01 квітня 2021 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що порушення порядку повідомлення ОСОБА_1 про проведення 01 квітня 2021 року загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та його відсутність на цих зборах свідчить про порушення його прав та інтересів щодо реалізації права на управління багатоквартирним будинком та вільного волевиявлення і висловлення своєї думки з приводу питань, що вирішувалися загальними зборами.

Відтак, недотримання порядку повідомлення усіх співвласників про проведення загальних зборів є порушенням їх прав на управління багатоквартирним будинком, що є самостійною і достатньою підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними.

Звертаючись з позовними вимогами, позивач, як на підставу для скасування рішення загальних зборів, оформленого протоколом № 130 від 01 квітня 2021 року, крім порушення процедури повідомлення співвласників про проведення зборів, покликається також на неправильне визначення часток квартир власників при підрахунку голосів співвласників, які взяли участь в зборах, що вплинуло на результат голосування.

Відтак, вирішення спору, що розглядається у цій справі, залежить також від того, скільки співвласників проголосували за оспорювані рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та чи відповідає така кількість вимогам, встановленим статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку мають право брати участь усі співвласники. Інтереси співвласника, який особисто не бере участі в зборах, може на підставі договору або закону представляти його представник, який у такому разі має право голосувати від імені такого співвласника.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року) рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Частиною 7 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року) передбачено, що рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування («за», «проти», «утримався»), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки належної співвласнику площі квартири або нежитлового приміщення у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, крім випадків, визначених частинами десятою та чотирнадцятою цієї статті.

Якщо квартира або нежитлове приміщення належить співвласникам на праві спільної часткової власності, належна кожному співвласнику площа квартири або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.

Якщо квартира або нежитлове приміщення належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, для цілей цього Закону такі співвласники вважаються власниками рівних часток.

Норми Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не визначають кворуму загальних зборів найменшої кількості співвласників зборів, необхідної для визначення таких зборів правомочними приймати рішення з питань порядку денного, а встановлюють кількість голосів співвласників, необхідних для прийняття рішення з питань порядку денного загальних зборів.

Оскільки загальними зборами багатоквартирного будинку, проведеними 01 квітня 2021 року, вирішувалися питання щодо обрання уповноваженої особи співвласників, визначення управителя та укладення договору про надання комунальної послуги з управління багатоквартирним будинком, які зазначені в пунктах 2, 3 та 9 частини 2 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини від загальної кількості співвласників.

Як вбачається із загальних відомостей про будинок АДРЕСА_1 , які є додатком № 2 до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2021 року № 141, загальна площа будинку становить 3135,40 кв.м. та складається із загальної площі квартир 2735,40 кв.м. та загальної площі допоміжних приміщень 436,0 кв.м.

Згідно зі списком співвласників і площ квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, що додатком № 1 до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2021 року № 141, загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 становить 156 осіб.

Отже, зазначена в протоколі № 130 від 01 квітня 2021 року загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не відповідає загальній кількості співвласників, зазначені в списку співвласників.

Відповідно до протоколу № 130 від 01 квітня 2021 року за результатами голосування за прийняття рішень, які виносилися на загальні збори проголосували 84 співвласники, що мають у власності 44 квартири і нежитлові приміщення, загальною площею 1912,7 кв.м., що становить 70% від загальної площі квартир та нежитлових приміщень.

Однак наявний в матеріалах справи протокол № 130 від 01 квітня 2021 року містить підписи лише 44 співвласників, що спростовує зазначені у протоколі результати голосування щодо питань, які вирішувалися на загальних зборах.

Крім того, зміст протоколу № 130 від 01 квітня 2021 року не свідчить про те, що хтось із співвласників, які підписали протокол, був уповноважений представляти інших співвласників належної йому квартири в багатоквартирному будинку на загальних зборах співвласників як представник на підставі довіреності чи як законний представник.

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку часток в площі квартир власників/співвласників будинку АДРЕСА_7 співвласникам, підписи яких містяться в протоколі № 130 від 01 квітня 2021 року, належать частки в квартирах та нежитлових приміщенням площею 977.1 кв.м., що становить 35,72 % від загальної площі квартир та нежитлових приміщень.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення загальних зборів багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформлене протоколом № 130 від 01 квітня 2021 року прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, а саме порушено базовий принцип прийняття рішень передбачений Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції станом на 01.04.2021 року), що є підставою для визнання його недійним.

Звертаючись з позовними вимогами, ОСОБА_1 , крім вимоги про визнання недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яке оформлене протоколом № 130 зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцем знаходження: АДРЕСА_1 від 01 квітня 2021 року, просив також визнати недійсним договір № 141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2021 року з моменту його укладення

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.2 ст.215 ЦК України).

Статтею 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Частиною 1 статті 9 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» також визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю.

Тлумачення наведених норм закону дає підстави для висновку, що закон вимагає згоди співвласників будинку на передачу повністю або частково повноважень з управління будинком управителю, яка повинна бути виражена шляхом прийняття рішення загальними зборами співвласників.

Предметом договору № 141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.04.2021 рокує надання мешканцям будинку АДРЕСА_1 послуг з управління будинком та забезпечення управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.

Визначені в договорі № 141 від 01 квітня 2021 року послуги належать до питань, вирішення яких є повноваженнями загальних зборів співвласників.

З матеріалів справи вбачається, що договір № 141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.04.2021 року від імені співвласників багатоквартирного будинку підписано ОСОБА_3 , який діє на підставі протоколу зборів №130 від 01 квітня 2021 року.

Враховуючи те, що рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформлене протоколом № 130 від 01 квітня 2021 року, яким обрано уповноваженою особою співвласників вказаного будинку ОСОБА_3 визнано недійсним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у ОСОБА_3 відсутні повноваження на укладення договорів від імені співвласників багатоквартирного будинку, що є підставою для визнання недійсним договору № 141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.04.2021 року, укладеного між Львівським комунальним підприємством «Господар» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від імені яких діяв ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги про те, що заявлений позов є зловживанням позивачем своїми правами та спрямований на ухилення від виконання грошових зобов`язань за надання комунальних послуг з управління будинком, є безпідставним припущенням апелянта, яке не підтверджено належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суд першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Господар» залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

У зв`язку з перебуванням одного з членів колегії суддів у період з 19 по 23 серпня 2024 року включно у відпустці, повна постанова складена та підписана 26 серпня 2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк