Провадження №: 2/755/7540/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"06" серпня 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов цивільний позов за заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Перевіривши матеріали позовної зави та долучених до неї документів, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Як убачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд:

1) визнати квартиру АДРЕСА_1 , право приватної власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , спільною сумісною власністю

ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2)Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шлюб між якими розірвано 15 листопада 2007 року. Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 позивачем встановлено, що за час перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули у власність нерухоме майно - квартиру за адресою:

АДРЕСА_2 , яку після розірвання шлюбу не поділено між подружжям. Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на частину квартири за адресою:

АДРЕСА_2 . В отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказану частку нерухомого майна позивачеві відмовлено у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності померлої на зазначене майно та відсутністю реєстрації права власності на таке майно.

У зв`язку із вказаним просить позов задовольнити.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Обов`язковою ознакою відповідності позивача вимогам, які висуваються до нього, є встановлення його цивільної процесуальної правосуб`єктності.

Під час вирішення питання щодо наявності або відсутності у позивача процесуальної правосуб`єктності суд, крім іншого, має встановити особу позивача.

До матеріалів позовної заяви не додано жодного документа, який посвідчує особу позивача

ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості встановити особу позивача на основі належного документа.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Позивачем не надано документу, що посвідчує його особу, також не надано копії довідки про присвоєння позивачу реєстраційного номеру облікової картки платника податків, який він вказує у позовній заяві.

У випадку, якщо позивач не є громадянином України, до позовної заяви слід додати належним чином засвідчену копію документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 , виданого іноземною державою.

Отже, до позовної заяви ОСОБА_1 слід додати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують її особу, які б дали змогу суду встановити особу позивача.

Також відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду із позовом про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги пред`явлені до Київської міської ради.

Частиною першою статті 42 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до частини третьої статті 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження в такій справи у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особи відповідальних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати за нею право власності на

частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, позовна заява не містить відомостей щодо: 1) наявності/відсутності спадкоємців за законом, визначених статтями

1261-1266 ЦК України; 2) відомостей щодо зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_4 , оскільки в розумінні частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру

АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, до позовної заяви не долучено будь-яких доказів на підтвердження належності такого майна ОСОБА_2 на момент його смерті, а також відомостей про спадкоємців після смерті

ОСОБА_2 , оскільки рішення суду може вплинути на права та інтереси інших співвласників спірної квартири.

Клопотань про витребування спадкової справи після смерті ОСОБА_2 позивачем також не заявлено.

Відсутність таких відомостей позбавляє суд можливості визначити суб`єктний склад учасників спірних правовідносин, зокрема, визначити належного (-них) відповідача (-чів).

У випадку залучення до складу учасників справи інших осіб, позивачеві слід врахувати положення частини першої статті 177 ЦПК України, згідно якої позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб із дотриманням вимог статті 95 ЦПК України.

Таким чином, позивачу слід зазначити належне коло учасників справи, визначитись із їх процесуальним статусом та відповідно до вимог статті 177 ЦПК України додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи із дотриманням вимог статті 95 ЦПК України.

При цьому, стосовно обраного позивачем способу захисту суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже померли, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України їх цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/2 частку спірного об`єкта нерухомості за померлими особами. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті

16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду.

Отже, з урахуванням викладеного позивачу слід визначитись з належним способом захисту та подати позовну заяву у новій редакції.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Хромова