Справа № 505/3252/21
Провадження № 2/505/547/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2024 Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Мароли К.В.,

за участі :

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Григоржевського Б.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23 вересня 2021 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , та просить зобов`язати відповідача демонтувати збудовану нею альтанку у будинку АДРЕСА_1 .

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що позивач є власником на праві спільної часткової власності 59/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, які розташовані на земельній ділянці площею 517 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є власником на праві спільної часткової власності інших 49/100 частин вищезазначеного будинку. ОСОБА_2 вчинила будівництво альтанки на земельній ділянці, яка передана у спільну часткову власність без згоди позивача. Зазначила, відповідач не отримувала дозволу від відділу архітектури на будівництво альтанки. Побудована альтанка не дає можливості позивачу доглядати за будинком і здійснювати поточний ремонт, так як відстань до її стіни становить менше ніж один метр. Крім того, ОСОБА_1 зверталася до відділу архітектури та відповідача з проханням демонтувати альтанку, проте ОСОБА_3 відмовилась. Тому вона вимушена звернутися до суду в даним позовом для захисту своїх прав.

Позивач разом з її представником - адвокатом Григоржевським Б.І., у судовому засіданні на позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, зазначила, що вона за власний кошт робить ремонтні роботи біля їх будинків, облаштована альтанка навіть не торкається будинку позивача, а злив виведений в сторону будинку відповідача, щоб не заважало ОСОБА_1 , тому у позовних вимогах просила відмовити.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником на праві приватної спільної часткової власності 59/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 12 жовтня 2011 року виданого державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Пояцика М.В.

Інші 41/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належать ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передано у спільну часткову власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:017:0422, загальною площею 0,0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) без виділу часток в натурі на підставі рішення Подільської міської ради № 713-VII від 26.06.2019

Відповідно до листа Управління архітектури, містобудування та земельних відносин Подільської міської ради за № 305 від 12.06.2020, щодо встановлення паркану на земельній ділянці, яка знаходиться у спільній частковій власності по АДРЕСА_1 , повідомлено, що згідно ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до відповіді Департаменту житлового-комунального господарства, архітектури та земельних відносин Подільської міської ради Подільського району Одеської області за № 651 від 23.07.2021, було розглянуто заяву ОСОБА_1 стосовно самовільного встановлення альтанки у дворі загального користування сусідкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомлено, що житлові будинки, господарські будівлі та споруди, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають у власності двох співвласників. Тому ОСОБА_3 направлено листа з пропозицією щодо узгодження подальшого розміщення або демонтаж альтанки у дворі загального користування.

Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

П. 2 ч. 1 статті 14 цього Закону передбачено, що розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються у разі поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів.

На час розгляду справи за сторонами по справі не зареєстроване право власності на належну їм частку нерухомого майна відповідно до вищевказаного Закону, а отже слід дійти до висновку, що на час розгляду справи спірне нерухоме майно перебуває у спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 даного закону передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Ч. 1 статті 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Як встановлено у судовому засіданні між співвласниками спірного домоволодіння виникли неприязнені відносини,

Ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували доводи позивача з приводу того, що їй заважає збудована відповідачем альтанка, та якимось чином перешкоджає у вільному доступі до місця загального користування.

Позивачем не доведено порушення її прав та законних інтересів, як власника житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діями відповідача, а саме того, що збудована альтанка, має будь-який фізичний контакт з цим приміщенням, впливає на його санітарний, протипожежний та технічний стан, перешкоджає вільному доступу до житлового приміщення позивача, тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про усунення перешкод у здійсненні права власності, а саме демонтаж збудованої альтанки у будинку АДРЕСА_1 , необхідно відмовити у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судовий збір та інші судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, та ст. ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 360 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 23 серпня 2024 року.

Суддя О.О. Івінський