Провадження №2/333/1519/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря Меркулової М.М.,

представника позивача адвоката Сивової Я.В.,

представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Запорізька обласна прокуратура про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 23.11.2023 звернувся до суду із позовом до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Запорізька обласна прокуратура про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

27.02.2024 ОСОБА_4 подав оновлену редакцію позовної заяви до тих же відповідачів, в якій зменшив позовні вимоги.

Посилається на те, що по кримінальному провадженню №0003519 від 06.11.2017 р. ОСОБА_4 , який на цей час обіймав посаду заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області було повідомлено про підозру за ч.3,4 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2021 по справі №320/5014/2018 його було визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3,4 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.05.2023 вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2021 залишено без змін.

Період перебування його під кримінальним переслідуванням складає з 20.12.2017 (повідомлення про підозру) по 30.05.2023 (набрання законної сили виправдувального вироку) та складає 65 місяців 11 днів.

Позивач посилається, що тривале кримінальне переслідування з боку органу досудового розслідування та прокуратури, а також перебування під судом змінили нормальний життєвий уклад позивача, перебування у статусі підозрюваного, обвинуваченого призвело до порушення його зв`язків з оточуючими, негативно вплинуло на самопочуття та душевний стан. Невизначеність майбутньої долі та острах можливих негативних наслідків засудження через незаконне кримінальне переслідування завдали позивачеві значної моральної шкоди. Позивач був змушений нести додаткові витрати часу на відвідування органів досудового розслідування, прокуратури та суду, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Це провокувало у позивача тривалу нервову напругу, що виразилось у пасивності, пригніченості, замкненості в особі та фіксуванні на негативних переживаннях. Незаконні дії органу досудового розслідування та прокуратури призвели до моральних страждань та вимагали від позивача значних зусиль на здійснення кроків, спрямованих на виправдання і реабілітацію. Вважає, що йому спричинена моральна шкода в сумі 1435500 грн.

Зазначив, що одразу після його затримання правоохоронцями проінформовані засоби масової інформації, зокрема Інтернет-ресурс «РИА-Мелитополь», який 20.12.2017 о 17-32 год. опублікував інформацію про його затримання за підозрою в отриманні хабаря. Ця новина викликала резонанс серед мешканців міста та в подальшому, впродовж тижня, всі публікації з зазначенням його прізвища були найбільш коментованими. Коментарі носили негативний характер щодо нього та його родини. Розміщення цих публікації негативно вплинуло на його взаємостосунки з рідними та оточуючими. В родині відбувались щоденні сварки з цього приводу, більшість оточуючих від нього відвернулась, вважаючи його хабарником.

Після його затримання, його автотранспортом доставили до міста Києва та до обрання 22.12.2017 Печерським районним судом м. Києва запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, він утримувався під вартою.

Внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності відбулись суттєві зміни в його подальшій роботі на посаді заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області. Його було позбавлено заохочень у виді щомісячних премій, скасування надбавок за виконання особливо важливої роботи, відсторонення від посади та звільнення з посади. За результатами дисциплінарного провадження 25.07.2018 року його звільнено з посади. Ці обставини вплинули на його самопочуття, призвели до погіршення стану його здоров`я, 13.07.2018 він був госпіталізований до неврологічного відділення стаціонарно. В подальшому у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності, він не зміг працевлаштуватись за фахом. За 11 місяців перебування на обліку у Мелітопольському міському центрі зайнятості його жоден роботодавець не взяв на роботу у зв`язку з розглядом кримінального провадження щодо нього. За цей період він отримав лише допомогу по безробіттю в загальній сумі 5104,55 грн. З бюджету його родини були вилучені грошові кошти в сумі 128000 грн., внесені в якості застави згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва про обрання йому запобіжного заходу.

Крім того внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності йому спричинені матеріальні збитки, які складаються з транспортних та супутніх витрат, витрат на поштові відправлення, на звернення за медичною допомогою та недоотриманих коштів у виді заробітної плати, премій, надбавок та інших виплат за місцем роботи.

Просить стягнути витрати на поїздки до м. Києва для проведення слідчих дій (участі в судових засіданнях), поштові витрати, витрати на медичне лікування на загальну суму 24906,64 грн.

Також посилається на те, що ним недоотримані надбавки за місцем роботи за період з грудня 2017 по липень 2018 на загальну суму 53044,62 грн.

В липні 2018 року йому недоплатили період перебування на лікуванні в сумі 5809,42 грн., оскільки не були враховані надбавки за виконання особливо важливої роботи. Також вказує, що йому не доплатили 21500,60 грн. суми компенсації за невикористану відпустку.

Всього просив стягнути 105261,28 грн. матеріальної шкоди.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

14.12.2023 надійшов відзив на позовну заяву відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, які з позовом не погодились, послались на те, що позивачем невірно розрахований час перебування під слідством та судом. Позивач не навів беззаперечних обставин та належних і допустимих доказів порушення його права і внаслідок завдання йому моральної шкоди. Позивачем не надані докази понесених витрат на лікування.

18.12.2023 до суду надійшов відзив Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, в якому відповідач позов не визнав, послався на те, що у позивача відсутні підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вимога позивача про відшкодування матеріальної шкоди не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

21.12.2023 надійшов відзив Офісу Генерального прокурора, в якому відповідач з позовом не погодився, зазначив, що по кримінальному провадженню № 0003519 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України 20.12.2017 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України. ОСОБА_4 21.12.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 13.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та дії останнього кваліфіковано за ч. 3, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2017 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави в сумі 128000 грн. його звільнено негайно з-під варти. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.01.2018 клопотання про відсторонення від посади задоволено частково. Відсторонено ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від посади заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області на строк до 21.02.2018.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 04.07.2018 №301дп-18 заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді звільнення з органів прокуратури.

Наказом прокурора області від 25.07.2018 №1016к ОСОБА_4 звільнено з посади заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2021 ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 та ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю наявності в його діях складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.05.2023 апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Судами у справі №9901/740/18 підтверджено законність звільнення ОСОБА_4 з посади заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури та з органів прокуратури з 25.07.2018 за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (пункт 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру»).

Ухвалою суду від 28.02.2024 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог була залучена Запорізька обласна прокуратура.

18.03.2024 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на уточнену позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що у статті 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначений розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішенням суду на рівні 1600 грн. Отже розмір відшкодування моральної шкоди складає 104000 грн. (65 місяців*1600 грн.)

18.03.2024 надійшов відзив на оновлену позовну заяву від Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області з аналогічними доводами.

25.03.2024 Запорізька обласна прокуратура надіслала письмові пояснення, в яких послалась на те, що необхідно враховувати розрахункову величину для обчислення виплат на рівні 1600 грн. Вважає, що у позивача відсутнє належне обґрунтування розміру моральної та матеріальної шкоди. Крім того, слід врахувати, що відомості про позивача як співучасника злочинів російської влади проти України розміщені на сайті «Миротворець».

09.05.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за обставин викладених в позові, просила позов задовольнити.

Представники відповідачів проти позову заперечували з підстав, викладених у відзивах.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що по кримінальному провадженню № 0003519 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України 20.12.2017 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України. ОСОБА_4 21.12.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 13.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та дії останнього кваліфіковано за ч. 3, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2017 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави в сумі 128000 грн. його звільнено негайно з-під варти. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.01.2018 клопотання про відсторонення від посади задоволено частково. Відсторонено ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від посади заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області на строк до 21.02.2018.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 04.07.2018 №301дп-18 заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді звільнення з органів прокуратури.

Наказом прокурора області від 25.07.2018 №1016к ОСОБА_4 звільнено з посади заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2021 ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 та ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю наявності в його діях складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.05.2023 апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 101 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування; якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються моральна шкода.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету; відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя; моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

У даному випадку моральна шкода, завдана позивачу, полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього (п. 2 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством; відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» мінімальна заробітна плата у 2023 році становила: 6700 гривні.

Позивач перебував під слідством та судом з 20.12.2017 року (затримання по ст. 208 КПК України) до 30.05.2023 року (рішення Апеляційного суду), тобто повних 65 місяців, а тому мінімальний розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню становить 435500 грн. (65 місяців * 6700,00 грн./міс.).

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 435500 грн., що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього (незаконним повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення), внаслідок якої було порушено його нормальні життєві зв`язки як особи, яка ніколи не притягувалася до кримінальної відповідальності, інші соціальні та ділові зв`язки, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення ділової репутації.

Стаття 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Порядок застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41 (далі - Положення).

Відповідно до п. 10 цього Положення, крім відшкодування заробітку та інших грошових доходів, громадянинові згідно з п.3 ст.3 Закону (266/94-ВР ) підлягають

поверненню суми штрафу, стягнуті на виконання вироку суду як міри покарання, судові витрати та інші витрати. До інших витрат відносяться суми, стягнуті з громадянина на виконання вироку в частині задоволеного цивільного позову, суми, внесені ним на відшкодування матеріальної шкоди добровільно або за вимогою адміністрації, а також суми, витрачені на оплату проїзду за викликами органів розслідування і суду та найом жилого приміщення.

Абзацом 3 пункту 10 Положення встановлено, що до сум, які підлягають поверненню на підставі пункту 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», відносяться суми, сплачені ним адвокатському об`єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним у рахунок оплати витрат адвоката у зв`язку з поїздками у справі до суду та органу досудового розслідування.

Позивачем понесені наступні витрати у зв`язку з поїздами у справі:

-Судовий розгляд апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м.Києва про відсторонення від посади 20.03.2018 року. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 1730,66 грн ( ОСОБА_4 452.19 грн.+413.14 грн., ОСОБА_5 452.19 грн.+413.14 грн.

-Судовий розгляд апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м.Києва про відсторонення від посади 01.03.2018 року. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 1682,36 грн ( ОСОБА_4 391.87 грн.+445.71 грн., ОСОБА_5 391.87 грн.+452.91 грн.).

-Судовий розгляд апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м.Києва про відсторонення від посади 06.02.2018 року. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 1642,32 грн ( ОСОБА_4 429.29 грн.+391.87 грн., ОСОБА_5 429.29 грн.+391.87 грн).

-Судовий розгляд слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва клопотання прокурора про продовження відсторонення 20.02.2018 року. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 1642,32 грн. ( ОСОБА_4 429.29 грн.+391.87 грн., ОСОБА_5 429.29 грн.+391.87 грн).

-Судовий розгляд апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м.Києва про відсторонення від посади 01.02.2018 року. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 1541,12 грн. ( ОСОБА_4 359.98 грн.+429.29 грн., ОСОБА_6 359.98 грн.+391.87 грн).

-Судовий розгляд апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м.Києва про обрання запобіжного заходу 15.02.2018 року. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 1642,32 грн. ( ОСОБА_4 391.87 грн.+429.29 грн., ОСОБА_5 391.87 грн.+429.29 грн).

-Судовий розгляд апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м.Києва про відсторонення від посади 03.04.2018 року. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 1541,12 грн. ( ОСОБА_4 456.84 грн.+416.68 грн., ОСОБА_6 456.84 грн.+416.68 грн).

-Судовий розгляд апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м.Києва про обрання запобіжного заходу 18.01.2018 року. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 3106,14 грн. ( ОСОБА_4 416.68 грн.+449.64 грн., ОСОБА_5 411.48 грн.+275.27 грн., ОСОБА_6 411.48 грн.+275.27 грн., ОСОБА_7 416.68 грн.+449.64 грн.

-Розгляд клопотання прокурора про зміну підсудності 26.11.2018 року. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 1092,72 грн. ( ОСОБА_4 569.33 грн.+523.38 грн).

-Виконання вимог ст. 290 КПК України. Витрати на оплату проїзних документів в загальній сумі 2276,08 грн (332.02 грн.+ 423.93 грн. + 274.00 грн. + 14.90 грн. + 292.05 грн. + 366.04 грн. + 293.14 грн. + 280.00 грн.).

Як вбачається з наданих позивачем доказів, ним на оплату проїзду за викликами органу досудового розслідування та суду витрачено 17897 грн. 16 коп. (оплата проїзних документів на потяг до міста Києва та до Запоріжжя для ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 )

Тому 17897,16 грн. - витрачених як оплата проїзду, підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Витрати на медичне лікування в сумі 4168,25 грн. стягненню не підлягають, оскільки стягнення таких витрат не передбачено Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», крім того, не підтверджено будь-якими доказами, що виникле захворювання ОСОБА_4 , пов`язане з незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності. Також у суду не має підстав для стягнення поштових та супутніх витрат на загальну суму 2841,23 грн., оскільки надані докази (фіскальні чеки «Укрпошти», фіскальні чеки за пальне (а.с.81, 77-79) не підтверджують, що ці витрати були понесені у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування чи судового провадження щодо ОСОБА_4 .

З відповіді Запорізької обласної прокуратури від 08.08.2023 № 21-4453-23 «Про надання інформації по адвокатському запиту» судом встановлено, що позивачем недоотримані надбавки за місцем роботи, за період з лютого 2018 року по липень 2018 року (а.с.198).

Відповідно до наказу прокурора Запорізької області від 20.12.2017 № 548ц у грудні 2017 року ОСОБА_4 встановлено надбавку у розмірі 10% за роботу з документами, які мають гриф секретності, аналогічну надбавку у розмірі 10% встановлено і у січні 2018 року (наказ від 29.01.2018 № 48ц).

Наказом керівника обласної прокуратури від 24.01.2018 № 26к позивачу скасовано надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70% від посадового окладу, з урахуванням надбавки за класний чин та вислугу років. Наказом керівника обласної прокуратури від 04.06.2018 № 632к позивачу встановлено надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 10%.

Позовні вимоги про стягнення недоплачених надбавки за виконання особливо важливої роботи, як складову заробітної плати, підлягають частковому задоволенню за період з лютий-липень 2018 року, на загальну суму 45723,12 грн. За січень 2018 року надбавка за виконання особливо важливої роботи в сумі 7321,50 грн., оскільки вона була виплачена позивачеві.

Суд погоджується із доводами позову, що внаслідок відсторонення від посади ОСОБА_4 була зменшена щомісячна заробітні плати за період з січня 2018 року по липень 2018 року, що підтверджується як найменш наведеним в позові розрахунком недоотриманої надбавки за виконання особливо важливої роботи у вказаний період, то і виплати лікарняного та компенсація за невикористану відпустку у липні 2018 року сплачені не в повному обсязі.

Як вбачається з розрахункового аркушу заробітної плати за липень 2018 року ОСОБА_4 в липні 2018 року було нараховано та сплачено суму лікарняного у розмірі 12550,60 гривень (а.с.202)

Враховуючи недоплачені суми надбавки за виконання особливо важливої роботи сумарний дохід в період з січня 2018 року по червень 2018 року становить 160934,20 гривень.

Згідно розрахунку, наведеному у відповіді Запорізької обласної прокуратури від 14.12.2023 № 21-4454-23, сукупний дохід на липень грудень 2017 року становить 285826,50 гривень.

446760,70 грн. : 365 днів = 1224 гривні середньоденний заробіток, де 446760,70 грн. сукупний дохід за попередні повні 12 місяців

Таким чином, до виплати полягала сума лікарняного 18360,02 гривні (1224,00 грн. х 15 днів). З урахуванням виплаченої суми у розмірі 12550,60 грн., недоотримано 5809,42 гривні.

Також позивачем недоотримана сума компенсації за невикористану відпустку 21500,60 гривень (повинна бути нарахована в сумі 141984,00 гривні, фактично сплачено 120 483,40 гривень)

Відповідачі зазначені позивачем розрахунки не спростували, не подали свій контр розрахунок.

Всього сума матеріальної шкоди позивача ОСОБА_4 , понесена внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, яка підлягає стягненню, відповідно до п.1 ст. 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» як заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій - складає 90930, 30 коп. (17897,16 грн. витрати на проїзд +45723,12 грн. надбавка за особливо важливу роботу +5809,42 грн. лікарняний +21500,60 грн. компенсація за невикористану відпустку).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Запорізька обласна прокуратура про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 435500 (чотириста тридцять п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 90930 (дев`яносто тисяч дев`ятсот тридцять) грн. 30 коп.

Врешті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча Л.О. Варнавська