Провадження № 2/127/2170/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 серпня 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 36734-04/2023 в розмірі 25 850 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 850 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Свої вимоги мотивував тим, що між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем був укладений кредитний договір №36734-04/2023 від 22.04.2023 року у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «Інвеструм», які перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.zecredit.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін.

03.07.2023 на підставі Договору факторингу №3072023 укладеного між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Фактор стає Новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку №2 до цього Договору.

27.10.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК«ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 27102023, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до вказаного реєстру ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача в сумі 25 850 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 850 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 боргу за Кредитним договором № 36734-04/2023 в розмірі 25 850 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 850 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками та судових витрат.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Представник позивача просив розглядати справи у його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Судом встановлено, що 22.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір №36734-04/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб.телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Договору позики, реквізити та підпис сторін.

Підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил текст яких розміщений на сайті товариства.

Як вбачається з матеріалів справи спірний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного договору.

Згідно п.п. 1.1 та 1.2 відповідачу надається кредит в розмірі 7 000 грн. 00 коп. на 19 днів, тобто до 10.05.2023, дата надання кредиту 22.04.2023 року.

Відповідно до п.1.3, 1.4 кредитного договору, на період строку визначеного п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5%(процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Надання кредиту та зміна суми кредиту надається на основі оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Клієнта, на власний розсуд Товариства Клієнту, який не пройшов первинний скоринг Товариства при подачі заявки, Товариство має право запропонувати інші умови кредитування, які Клієнт може прийняти або відмовитись.

Відповідно до п. 2.3 Договору, у разі якщо Клієнт не сплатив у строк передбачений п. 1.2 Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5 % на добу), з першого дня користування кредитними коштами, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п. 2.4 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахувався грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У разі якщо Клієнт не сплатив у строк кредит взятий відповідно до умов п. 1.3. цього Договору (процентна ставка 2,50% на добу), проценти передбачені в пункті 1.3. продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами.

Відповідно до Графіку платежів сторони погодили термін платежу 10.05.2023 року, суму кредиту 7 000 грн. 00 коп., нарахований процент 3 325 грн. 00 коп. Сукупна вартість кредиту за складає 10 325 грн. 00 коп. (додаток № 1 до договору №36734-04/2023від 22.04.2023).

03.07.2023 на підставі Договору факторингу №3072023 укладеного між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Фактор стає Новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку №2 до цього Договору.

27.10.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК«ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 27102023, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Факто Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акт прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором і відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимог Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємне частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 27102023 від 27.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №36734-04/2023 від 22.04.2023.

Свої зобов`язання за кредитним договором №36734-04/2023 від 22.04.2023 відповідач виконував неналежним чином, внаслідок цього має непогашену заборгованість, що згідно з розрахунком позивача, становить 25 850 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 850 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання, заборгованість не погасив. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалось.

Оскільки відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 7000 грн. 00 коп. шляхом перерахування суми кредиту на банківську картку, вказану ним, суд дійшов висновку щодо стягнення з ОСОБА_1 суми кредиту в розмірі 7000 грн. 00 коп. на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" .

Щодо позовних вимог ТОВ "ФК "ЄАПБ" в частині стягнення відсотків за договором позики, суд виходить з наступного.

Як зазначено у висновках, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа N 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наведений підхід до вирішення спорів у подібних відносинах підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року (справа N 910/4518/16), де викладені такі правові висновки.

"78. Поняття "користування кредитом", яким послуговуються скаржники, є окремим випадком "користування чужими коштами". Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі N 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

79. Підстав відступити від указаних вище правових висновків немає.

80. Отже, "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

91. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

103. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

108. Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі N 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає.

113. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

114. Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.

115. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови).

122. Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

128. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

За умовами п.п. 1.1 та 1.2 відповідачу надається кредит в розмірі 7 000 грн. 00 коп. на 19 днів, тобто до 10.05.2023, дата надання кредиту 22.04.2023 року.

Відповідно до п.1.3, 1.4 кредитного договору, на період строку визначеного п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5%(процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% (процентів) на добу.

Відповідно до Графіку платежів сторони погодили термін платежу 10.05.2023 року, суму кредиту 7 000 грн. 00 коп., нарахований процент 3 325 грн. 00 коп. Сукупна вартість кредиту за складає 10 325 грн. 00 коп. (додаток № 1 до договору №36734-04/2023від 22.04.2023).

Аналізуючи наведені умови договору щодо строку, на який видається кредит, порядку нарахування процентів, суд приходить до висновку, що у договорі відсутні чіткі і зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати проценти за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії договору.

Адже, в договорі зазначено, що у випадку якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 Договору, Додатку №1 до цього договору, проценти передбаченні в п. 2.3 Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів з першого дня прострочення виконання Договору.

Загальна кількість автопролонгацій відповідно до п. 4.3 Договору обмежується кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більше 180 календарних днів.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про належне повідомлення відповідача про настання таких подій, як автопролонгація Договору, тобто про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки за користування кредитом.

Отже, слід виходити з того, що сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України у виді сплати процентів за неправомірне користування кредитом.

Згідно п. 1.2 Договору позики надається строком на 19 (девятнадцять) днів з моменту зарахування на банківський рахунок.

Відтак з закінченням 19 и днів, з дня укладення цього Договору у кредитора припинилося право нараховувати передбачені договором позики проценти та інших платежів за цим договором. Доказів, що сторони продовжили строк Договору позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять.

Тому заявлена ТзОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками понад передбачений за кредитним договором №36734-04/2023від 22.04.2023, строк є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Відповідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договорами, що підтверджується розрахунками заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Враховуючи, що відповідачу кредит наданий йому у розмірі 7 000 грн. 00 коп. не повернув, з останнього підлягають стягненню відсотки у розмірі 3 325 грн. 00 коп., які узгоджені та нараховані йому на 19 день з моменту отримання кредиту відповідно до додаток № 1 до договору №36734-04/2023від 22.04.2023 та паспорту споживчого кредиту.

Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №36734-04/2023від 22.04.2023 року у розмірі 10 325 грн. 00 коп., з яких 7 000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 325 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками в межах строку кредитування (19 днів з моменту отримання кредиту).

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1209 грн. 44 коп. (3 028,00 грн. * 10325,00 /25 850,00).

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 204, 207, 526, 530, 536, 625, 628, 629, 639, 1048, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №36734-04/2023 від 22.04.2023 року в загальному розмірі в сумі 10 325 грн. 00 коп. (десять тисяч триста двадцять п`ять гривень 00 коп.), з яких 7 000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 325 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками в межах строку кредитування (19 днів з моменту отримання кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати на оплату судового збору в розмірі 1209 грн. 44 коп. (одна тисяча двісті дев`ять гривень 44 копійки)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у сумі 3 500,00 гривень на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники судового розгляду:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, 01032.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: