Справа № 159/6900/23 Головуючий у 1 інстанції: Чалий А. В.
Провадження № 22-ц/802/845/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Колодяжненської сільської ради Волинської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його прадід ОСОБА_3 та після його смерті він прийняв спадщину. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно з яким все своє майно заповів йому. До складу спадщини, зокрема, увійшло право на земельну частку (пай).

Позивач зазначав, що не може реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно. Згідно з даними книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Забілля» зроблено запис № 76 про те, що ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 078026. Оригінал сертифікату в Головному управлінні Держгеокадастру у Волинській області відсутній. Частка пайовика по КСП «Забілля» становить 1,71 га, її вартість 27 500 грн 68 коп.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) належну ОСОБА_3 у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Забілля», що на території Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області у розмірі 1,71 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування за заповітом після смерті прадіда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подавав.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову, виходячи з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що належний спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікат серії НОМЕР_1 від 27 грудня 1996 року на право на земельну частку (пай), замінений 15 лютого 2002 року, тобто після його смерті та відкриття спадщини, а тому вважав, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є неналежним.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.38).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 01 березня 1996 року секретарем Виконавчого комітету Кричевичівської сільської ради народних депутатів Ковельського району Волинської області, на користь свого правнука позивача по справі ОСОБА_2 , яким заповів останньому належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і все майно з чого б воно не складалось, а також земельну ділянку (пай) в КСП «Забілля» серія ВЛ №0090168 від 27 грудня 1996 року (а.с.5 зворот).

Як вбачається з довідки Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області № 1009 від 14 вересня 2023 року, ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 1978 року по день смерті. Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчений в Кричевичівській сільській раді 01 березня 1996 року № 15. Заповіт не змінено та не відмінено. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв ОСОБА_2 (а.с.43).

Згідно з матеріалами спадкової справи інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.

З інформації, наданої відділом № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, слідує, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Забілля» зроблено запис за № 76, що ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 078026. Сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній (а.с.10).

Приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О. В. 01 грудня 2023 року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна померлому.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Так з матеріалів справи та матеріалів спадкової справи № 151/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 за життя склав заповіт на все належне йому майно, зокрема на земельну частку (пай) в КСП «Забілля» серія ВЛ № 0090168 від 27 грудня 1996 року, яке заповідав позивачу ОСОБА_2 .

Щодо вказаного сертифікату згідно з інформацією, наданою відділом № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Забілля» зроблено запис за № 76 про те, що ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 078026. Сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній. При цьому з копії зазначеної книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Забілля» вбачається, що дані про сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 078026 закреслено та вписано РН № 078026, в графі розмір земельної частки (паю) змінено з 2,30 на 1,71 умовних кадастрових гектари.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Водночас як встановлено апеляційним судом та слідує з матеріалів справи, сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Забілля» у розмірі 1,71 умовних кадастрових гектари, яким посвідчується право спадкодавця на земельну частку (пай) та право на яке він набув за життя, втрачений.

Згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) вважаються правовстановлюючими документами.

Зважаючи на викладене та встановлені обставини справи в сукупності із нормами закону, якими вони регулюються, ураховуючи, що правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) втрачений, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в позасудовий спосіб, тому колегія суддів доходить висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України, його необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2024 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) належну ОСОБА_3 у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Забілля», що на території Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області, у розмірі 1,71 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування за заповітом після смерті прадіда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: