Справа № 214/7251/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглядаючи позовну заяву Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування земельного податку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Парковка та реклама» КМР звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість з відшкодування земельного податку за користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на укладення 27.08.2014 між сторонами договору № 11/19 оренди об?єктів комунальної власності, предметом якого є нежитлове приміщення вбудоване в підвал житлового будинку адресою: АДРЕСА_1 та необхідність відповідача, як орендара нерухомого майна за вказаною адресою, відшкодувати витрати на сплату податку на землю, на якій розташований об`єкт оренди.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов до таких висновків.

Так, позовну заяву подано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за правилами загальної підсудності - за місцем проживання відповідача (згідно тексту позову), оскільки згідно частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України).

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) вважала, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підсудності.

У справі № 911/2390/18 предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду був спір щодо стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном, який повинен вирішувався за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна, у зв`язку із чим Велика Палата Верховного Суду не вважала за необхідне відступати від висновку, викладеного Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 640/16548/16-ц, про те, що позов про стягнення орендної плати за користування нерухомим майном належить до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна.

Позиція Верховного Суду наразі є незмінною в цій категорії справ.

Тому з огляду на те, що у цій справі спір виник з приводу відшкодування земельного податку за договором оренди нерухомого майна, позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, то підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України, якою регулюються правила виключної підсудності (постанова Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 523/14831/21 (провадження № 61-7964св23).

Місцезнаходження нерухомого майна, за яким виникла заборгованість зі сплати земельного податку, за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальністю відноситься до підсудності Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

У статтях 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне передати вказану цивільну справу на розгляд за місцезнаходженням нерухомого майна до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України, порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд.

Згідно положень статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Передати на розгляд за підсудністю цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування земельного податку до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12 вересня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко