ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/297/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Малишенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Комунальне підприєство „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 30.11.2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину нерухомого майна.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4.12.2017 року дану цивільну справу було передано судді Дарницького районного суду м. Києва Комаревцевій Л.В. (т.1, а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 померла (т.1, а.с.116). 27.08.2018 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва під головуванням судді Комаревцевої Л.В. було зупинено провадження по даній справі до вирішення питання про встановлення правонаступника (ків) (т.1, а.с.122).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1.11.2018 року дану цивільну справу було передано судді Дарницького районного суду м. Києва Колеснику О.М. у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Комаревцевої Л.В. (т.1, а.с.128).

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 22.03.2019 року було

відновлено провадження по даній справі (т.1, а.с.133).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2019 року було здійснено заміну померлої позивачки ОСОБА_3 на правонаступника її сина ОСОБА_5 в порядку ст.55 ЦПК України (т.1, а.с.132).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла відповідачка ОСОБА_4 (т.2, а.с.61).

22.02.2023 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було зупинено провадження по даній справі до вирішення питання про встановлення правонаступника (ків) померлої ОСОБА_4 (т.2, а.с.65-66).

За інформацією Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 3.10.2023 року за №1803/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (т.2, а.с.72). 2.11.2023 року аналогічна інформація була направлена повторно (т.2, а.с.77) з наданням інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), з якої вбачається, що інформація про заведення спадкової справи на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 станом на 16-42 годин 1.11.2023 року у Спадковому реєстрі відсутня (т.2, а.с.78).

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 13.11.2023 року було

відновлено провадження по даній справі (т.2, а.с.79-80).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2024 року було здійснено заміну померлої відповідачки ОСОБА_4 на правонаступника її доньку ОСОБА_6 в порядку ст.55 ЦПК України (т.2, а.с.113-114), яка була зареєстрованою та проживала разом з померлою матір`ю ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 (т.2, а.с.108).

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 9.04.2024 року було виправлено допущену описку в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2024 року, змінивши дані правонаступника відповідача з „ ОСОБА_6 " на „ ОСОБА_7 " (т.2, а.с.126).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, пояснивши, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер рідний брат первісного позивача ОСОБА_3 . На день його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини дерев`яного житлового будинку АДРЕСА_1 . Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 1812 м2 та має наступні службові будови: вбиральня під літ. „Є", сарай під літ. „Ж", сарай під літ. „З", сарай під літ. „І", споруда. Пережившої дружини, батьків та дітей у спадкодавця не було. Тому спадкоємцями майна померлого ОСОБА_9 є його рідні сестри ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також мешкають по АДРЕСА_1 . У встановлений законом шестимісячний термін ОСОБА_3 звернулась до Сьомої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де її прийняли, але повідомили, що заява буде направлена до приватного нотаріуса Синиці Т.В., яка вже відкрила спадкову справу на майно померлого ОСОБА_9 . 22.03.2017 року ОСОБА_3 звернулась з заявою до приватного нотаріуса Синиці Т.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено на підставі відсутності правоустановчого документу про право власності спадкодавця на вказану частину нерухомого майна, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. 2.08.2017 року представник ОСОБА_3 повторно звернувся до приватного нотаріуса Синиці Т.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, додавши копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.1985 року на ім`я ОСОБА_9 , однак вона повторно відмовила у видачі і роз`яснила, що за відсутності оригіналу правоустановчого документу вона не має права видати вказаний документ, а ОСОБА_3 може звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину нерухомого майна. Позивач проживала окремо від спадкодавця і не мала доступу до оригіналів правоустановчих документів. На неодноразові звернення до своєї сестри первісного відповідача ОСОБА_4 стосовно наявності у неї оригіналів документів на спадкове майно відповіді не отримувала. Крім того, ОСОБА_4 не надавала ОСОБА_3 доступу до спадкового майна, не визнаючи тим самим право ОСОБА_3 на частку спадкового майна. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 померла. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2019 року було здійснено заміну померлої позивачки ОСОБА_3 на правонаступника її сина ОСОБА_5 , який має статус позивача у даній справі. За таких обставин просять визнати за позивачем ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеного 28.12.1985 року Сьомою Київською державною нотаріальною конторою, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на житловий будинок дерев`яний, житловою площею 55 м2, розташований на земельній ділянці площею 1812 м2, і має наступні будівлі: вбиральня під літ. „Є", сарай під літ. „Ж", сарай під літ. „З", сарай під літ. „І", споруда.

Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_10 позов не визнав, пояснивши, що в томі №1 на аркуші справи №150 міститься інформація Комунального підприєства „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" про те, що по АДРЕСА_1 знаходяться два житлові будинки розташовані кожний окремо: 1-й будинок: 1/2 його частина належить на праві власності ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 29.04.1986 року, інша 1/2 частина належить на праві власності ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 29.04.1986 року; 2-й будинок: 1/2 його частина належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 28.12.1985 року, інша 1/2 частина належить на праві власності ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.03.1965 року. На який саме будинок претендує позивач, а саме його 1/2 частину, не зрозуміло, оскільки два будинки не можуть мати однакову нумерацію. Позивачу необхідно звернутись до відповідних органів про присвоєння окремих адрес вказаним будинкам, або присвоєння окремої літери чи дробу їм, а потім звертатись до суду з позовом. Крім того, померла ОСОБА_4 ще за життя намагалась спілкуватись з ОСОБА_3 сприводу вказаної частини спадкового майна, але змістовної розмови не получилось і до будь-якого плідного результату сторони не дійшли.

3-тя особа Комунальне підприєство „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" в особі свого представника в судові засіданняне з'явилась жодного разу, про розгляд справи була неодноразово повідомлена судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у відсутність свого представника не зверталась.

Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.41 Конституції України, ч.1, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції" право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва є ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження НОМЕР_1 (т.1, а.с.64).

Як свідчить ксерокопія свідоцтва про народження НОМЕР_2 первісний позивач по справі ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Києва є рідною донькою ОСОБА_16 та ОСОБА_13 (т.1, а.с.71). 22.12.1956 року ОСОБА_15 уклала шлюб з ОСОБА_17 , після реєстрації якого дружині та чоловіку було присвоєно єдине прізвище „ ОСОБА_18 ", про що йдеться у ксерокопії свідоцтва про одруження НОМЕР_3 (т.1, а.с.71, зворот. бік). У період зареєстрованого шлюбу у ОСОБА_17 та ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Києві народився син ОСОБА_5 , правонаступник первісного позивача ОСОБА_3 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого 22.07.1956 року Дарницьким бюро ЗАГС м. Києва (т.1, а.с.163). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про припинення одруження 30.11.1962 року шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_19 було розірвано, актовий запис №351, вчинений Дарницьким бюро ЗАГС м. Києва (т.1, а.с.73, зворот. бік; 164). 20.02.1964 року ОСОБА_20 та ОСОБА_19 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Дарницьким бюро ЗАГС м. Києва, актовий запис №99, і подружжю було присвоєно єдине прізвище „ ОСОБА_21 " (т.1, а.с.72, зворот. бік).

ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Києві народилась ОСОБА_22 , первісний відповідач по справі, матір`ю якої є ОСОБА_13 , в графі „батько" значиться „ ----- ", про що зазначено у копії свідоцтва про народження НОМЕР_5 , виданого 15.07.2003 року повторно Дарницьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Києва, актовий запис №109 (т.1, а.с.64). Згідно копії свідоцтва про одруження НОМЕР_6 15 жовтня 1971 року в м. Києві ОСОБА_24 та ОСОБА_22 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований в Палаці одруження м. Києва, актовий запис №7018, після реєстрації якого подружжю було присвоєно прізвище „ ОСОБА_25 " (т.1, а.с.63). У період зареєстрованого шлюбу у ОСОБА_24 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 народився син ОСОБА_26 та ІНФОРМАЦІЯ_9 - донька ОСОБА_7 , правонаступник первісного відповідача ОСОБА_4 (т.1, а.с.108).

Таким чином, судом достеменно встановлено, що ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Києва, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Києва та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженка м. Києва були між собою рідними братом і сестрами. Також судом встановлено, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_3 , а ОСОБА_7 є донькою ОСОБА_4 . Зі слів учасників справи ОСОБА_26 , син ОСОБА_4 , помер, доказів його смерті сторони та їх представники не мають. Вказані вище обставини не заперечувались і були визнані всіма учасниками справи, тому не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

За повідомленням Комунального підприєства „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" від 27.11.2019 року №062/14-15940 (И-2019) згідно реєстрових книг комунального підприємства за адресою в АДРЕСА_1 проведена реєстрація права власності на два житлові будинки (на кожний окремо): 1-й будинок: 1/2 частина будинку - за ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 29.04.1986 року; 1/2 частина будинку - за ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 29.04.1986 року; 2-й будинок: 1/2 частина будинку - за ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.03.1965 року; 1/2 частина будинку - за ОСОБА_27 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 28.12.1985 року (т.1, а.с.150). Також вказаним комунальним підприєством надано суду копію свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Дарницької районної ради депутатів трудящихся м. Києва 30.03.1965 року і зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 3.04.1965 року за №17262, з якого вбачається, що ОСОБА_13 є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку (т.1, а.с.151) та копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.1985 року, виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Лазаревою Л.І., з якого вбачається, що ОСОБА_27 є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_28 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Дарницької районної ради депутатів трудящихся м. Києва 30.03.1965 року і зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 3.04.1965 року за №17262, житловий будинок дерев`яний, жилою площею 55 м2, розташований на земельній ділянці площею 1812 м2 і має наступні службові будівлі: вбиральня під літ. „Є", сарай під літ. „Ж", сарай під літ. „З", сарай під літ. „І", споруда (т.1, а.с.153).

Згідно копії іншого свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.04.1986 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Тромса А.А. ОСОБА_11 та її син ОСОБА_12 є співвласниками в рівних долях кожний житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_29 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Дарницької районної ради депутатів трудящихся м. Києва 18.02.1972 року і зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 23.02.1972 року за №20595, житловий будинок цегляний, жилою площею 40,2 м2 і має наступні службові будівлі: сарай під літ. „В", погріб під літ. „Г", вбиральня під літ. „Д", криниця, споруда (т.1, а.с.152).

За змістом технічного паспорту, складеного 6.06.2008 року Київським міським бюро технічної інвертаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_13 та ОСОБА_9 в рівних долях кожному, розташований на земельній ділянці загальною площею 1812 м2 і має наступні службові будівлі: вбиральня під літ. „Є", сарай під літ. „Ж", сарай під літ. „З", сарай під літ. „І", споруда (т.1, а.с.68-70).

Таким чином, судом достеменно встановлено, що в АДРЕСА_1 знаходяться два окремо зареєстрованих у законному порядку житлові будинки, один із яких цегляний, жилою площею 40,2 м2, другий - дерев`яний, жилою площею 55 м2, розташований на земельній ділянці площею 1812 м2, описаних вище. При цьому 1/2 частина останнього описаного будинку належала на праві власності ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.1, ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_30 помер у віці 79 років, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 , виданого 15.07.2016 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №886 (т.1, а.с.58, зворот. бік).

Згідно ч.1, ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За приписами ч.1, ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина на його майно, яке належало йому на праві власності.

20.12.2016 року після смерті ОСОБА_9 . приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. була відкрита спадкова справа №76/2016 (т.1, а.с.57-91).

Як встановлено судом на момент смерті ОСОБА_9 належала на праві власності 1/2 частини житлового дерев`яного будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.1985 року, виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Лазаревою Л.І., жилою площею 55 м2, розташованого на земельній ділянці площею 1812 м2 і має наступні службові будівлі: вбиральня під літ. „Є", сарай під літ. „Ж", сарай під літ. „З", сарай під літ. „І", споруда.

Як пояснили учасники справи, на день смерті ОСОБА_9 спадкоємців першої черги його майна не було: його батьки померли значно раніше сина, а дружини та дітей у спадкодавця ніколи не було.

Згідно ч.1, ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як наголошує ч.1, ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Як роз`яснює п.п.2-3, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

20.12.2016 року ОСОБА_4 як спадкоємиця другої черги звернулась до приватного нотаріуса Синиці Т.В. з заявою про прийняття спадщини за законом спадкового майна померлого брата ОСОБА_9 (т.1, а.с.58).

Також 9.12.2016 року до Сьомої Київської державної нотаріальної контори як спадкоємиця другої черги звернулась з заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом спадкового майна померлого брата ОСОБА_9 (т.1, а.с.79, зворот. бік). В подальшому Сьома Київська державна нотаріальна контора направила матеріали спадкової справи приватному нотаріусу Синиці Т.В. для об`єднання з її спадковою справою в одне нотаріальне провадження (т.1, а.с.77-79).

Після закінчення шестимісячного строку ОСОБА_5 як представник ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_21 на 1/4 частину вищевказаного спадкового майна.

За змістом п.п.4.15, п.4, гл.10, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно вимог п.п.4.21., п.4, глави 10, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 - при оформленні спадщини нотаріус зобов`язаний з поданих спадкоємцями документів встановити, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя для подальшої видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку в такому майні тому з подружжя, який пережив спадкодавця і має право на 1/2 частку.

22.03.2017 року приватний нотаріус Синиця Т.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового майна, мотивуючи тим, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з підстав неподання спадкоємцями правовстановлюючих документів на спадкове майно померлого (т.1, а.с.8).

Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 „Про судове рішення у цивільній справі" рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

З матеріалів спадкової справи №76/2016, наданих суду приватним нотаріусом Синицею Т.В., станом на 2.03.2018 року вбачається відсутність будь-яких правовстановлюючих документів на спадкове майно померлого ОСОБА_9 (т.1, а.с.57-91).

19.08.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Києва померла у віці 79 років в с. Любарці, Бориспільського району, Київської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 , виданого 22.08.2018 року виконавчим комітетом Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області (т.1, а.с.158).

20.02.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженка м. Києва померла у віці 77 років в м. Києві, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого 20.02.2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №3607 (т.2, а.с.61).

За змістом ч.1-3, ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як наголошує ч.1, ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_5 як син і правонаступник померлої ОСОБА_3 , первісного позивача по справі, підтримав в судовому засіданні даний позов про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеного 28.12.1985 року Сьомою Київською державною нотаріальною конторою, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , (житловий будинок дерев`яний, житловою площею 55 м2, розташований на земельній ділянці площею 1812 м2, і має наступні будівлі: вбиральня під літ. „Є", сарай під літ. „Ж", сарай під літ. „З", сарай під літ. „І", споруда). Обгрунтував позов тим, що як первісний відповідач ОСОБА_4 , так і її донька ОСОБА_7 , правонаступниця первісного відповідача не надали правоустановчого документу на спадкове майно померлого ОСОБА_9 приватному нотаріусу Синиці Т.В., а їх представник ОСОБА_10 не визнавав позов в суді, що вказує на не визнання ними права власності на частину спадкового майна спочатку за ОСОБА_3 , а після її смерті - за ОСОБА_5 . Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні.

Як регламентує ч.1, ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки первісний позивач ОСОБА_3 як спадкоємиця другої черги майна померлого ОСОБА_9 , який був її рідним братом, мала право на 1/2 частину спадкового майна разом з іншою рідною сестрою померлого спадкодавця ОСОБА_4 , при цьому остання заперечувала таке право первісного позивача в особі її представника, а після смерті первісного позивача ОСОБА_3 таке право перейшло до її сина ОСОБА_5 , тому саме за останнім необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеного 28.12.1985 року Сьомою Київською державною нотаріальною конторою, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , (житловий будинок дерев`яний, житловою площею 55 м2, розташований на земельній ділянці площею 1812 м2, і має наступні будівлі: вбиральня під літ. „Є", сарай під літ. „Ж", сарай під літ. „З", сарай під літ. „І", споруда).

Ствердження представника відповідача, що за даною адресою знаходяться два різних окремих будинки і як первісному позивачу, так і її правонаступнику необхідно було здійснити дії по присвоєнню будинкам окремих номерів або адрес, суд не може покласти в основу рішення, оскільки вказані будинки є відокремленими один від одного, є різними за житловою площею, матеріалам побудови, мають різних співвласників нерухомого майна, тому присвоювати різні номери чи адреси для розв`язування даного спору немає потреби.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81-82; 133; 141; 223; 258-259; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції, ст.15; 16; 321; 392; 1216-1217; 1220; 1261-1262; 1296; 1298 ЦК України, ст.4-5; 12; 13; 81 ЦПК України, п.п.3, п.6; п.п.2-3, п.20; п.п.3, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", п.п.4.15, п.п.4.21, п.4, гл.10, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженцем м. Києва, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеного 28.12.1985 року Сьомою Київською державною нотаріальною конторою, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , (житловий будинок дерев`яний, житловою площею 55 м2, розташований на земельній ділянці площею 1812 м2, і має наступні будівлі: вбиральня під літ. „Є", сарай під літ. „Ж", сарай під літ. „З", сарай під літ. „І", споруда).

Повний текст рішення виготовлено 5.08.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя :