ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/3041/23Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н. В.
Провадження № 22-ц/817/632/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

секретар - Іванюта О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Соника Василя Васильовича на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 8 квітня 2024 року, ухвалене суддею Яковець Н.В. у цивільній справі №608/3041/23 за позовом ОСОБА_1 до Білобожницької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Чортківської районної військової адміністрації, про визнання права власності на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) площею умовно-кадастрових гектарів, які виділялись при паюванні в землях колективної власності колишнього колгоспу Прогрес Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, за рахунок вільних земель на території Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області (с. Джурин).

Позов обґрунтовано тим, що 27 липня 1993 року позивач був прийнятий в члени колгоспу Прогрес с. Джурин Чортківського району Тернопільської області, де працював в будівельній бригаді до 7 березня 1996 року. Під час передачі у колективну власність землі, ОСОБА_1 був членом колгоспу Прогрес, однак помилково не був включений до Списків осіб, яким передаються земельні частки (паї) в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та не було йому видано відповідний сертифікат, а тому останній має право відповідно до Указу Президента №720 від 8 серпня 1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям на частку (пай) з колективної власності.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 8 квітня 2024 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Соник В.В. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказує, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки на момент розпаювання земель ОСОБА_1 був членом колгоспу Прогрес, однак з невідомих причин його не внесено до Списку громадян-членів колгоспу, які мають право на одержання земельної частки (паю) та не видано сертифікат на право на земельну частку (пай). Крім цього, тимчасове вибуття з колгоспу тягнуло за собою припинення трудових відносин, однак членство у колгоспі зберігалось. Також посилається на доводи, викладені у позовній заяві.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Вказує, що ОСОБА_1 до дати видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП Джуринське був звільнений, тому і не набув права на земельну частку (пай).

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явились, однак від представника ОСОБА_1 - адвоката Соника В.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, тому у відповідності до ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

ОСОБА_1 прийнятий 27 липня 1993 р. на роботу в будівельну бригаду колгоспу «Прогрес» с. Джурин Чортківського району Тернопільської області, а 07 березня 1996 року звільнений в зв`язку з переходом на іншу роботу, що підтверджується відповідними записами трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу №1 зборів колгоспників колгоспу від 12 січня 1994 року ОСОБА_1 прийнято в члени колгоспу.

Відповідно до протоколу №2 зборів колгоспників колгоспу «Прогрес» Чортківського району від 22 березня 1997 року затверджено списки осіб на розпаювання землі, яка знаходиться на території Джуринської сільської ради.

Відповідно до протоколу №3 зборів колгоспників колгоспу «Прогрес» с. Джурин Чортківського району Тернопільської області від 28 липня 1997 року вирішено закінчити розпаювання землі в господарстві до 1 березня 1998 року та перейменовано колгосп «Прогрес» в СГП «Джуринське» і затверджено Статут СГП «Джуринське».

3 вересня 1998 року колективному сільськогосподарському підприємству Джуринське видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ТР-95.

У списку осіб, доданому до Державного акта на право колективної власності на землю, прізвище ОСОБА_1 відсутнє.

Згідно довідки № 47 від 11.10.2023 року, виданої Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_1 працював в колгоспі «Прогрес» з 27 липня 1993 року по 07 березня 1996 року.

В довідці №03-15/716 від 16 жовтня 2023 року, виданій Білобожницькою сільською радою зазначено, що згідно технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) колишнього СГП «Джуринське» с. Джурин, розробником якої є ДП «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній в списках (додаткових списках) громадян, яким передаються земельні частки (паї) в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Джуринської сільської ради Чортківського району. Згідно книг «Обліку трудового стажу заробітку колгоспника» відомості про трудовий стаж ОСОБА_1 відсутні.

З відповіді на запит адвоката Соник В.В. № 01-17/2226 від 30 жовтня 2023 року, наданої Чортківською районною військовою адміністрацією Тернопільської області вбачається, що документи про стаж роботи ОСОБА_1 в колгоспі «Прогрес» у фондах архівного відділу Чортківської районної військової адміністрації за інформацією Чортківського РПК «Трудовий архів», у список фондів колгосп «Прогрес» (с. Джурин Чортківський район) не внесений. Документи з особового складу та відомості про заробітну плату адміністрацією колгоспу не здавались.

З відповіді на запит адвоката Соник В.В. № 29-19-0.213-4012/2-23 від 07 листопада 2023 року, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області вбачається, що за результатами аналізу Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Чортківською районною державною адміністрацією, по колективному сільськогосподарському підприємству, розташованому на території Джуринської сільської ради, прізвище жителя с. Джурин ОСОБА_1 , як власника сертифіката на право на земельну частку (пай), члена колгоспу «Прогрес» не віднайдено. Варто врахувати, що підставою для видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) є розпорядження Чортківської районної державної адміністрації від 03.09.1997 №410. Проаналізувавши додані матеріали, зокрема копію трудової книжки встановлено, що на час прийняття зазначеного вище розпорядження про розпаювання гр. ОСОБА_1 звільнений з роботи в колгоспі «Прогрес», про це свідчить запис від 07.03.1996 за №9.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та вищевказаного Указу Президента України особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Встановивши, що станом на 03 вересня 1998 року - на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству «Джуринське» Державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_1 не був членом останнього та не був включений у списки пайовиків під час розпаювання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що право ОСОБА_1 як співвласника колективної власності на земельну частку (пай) не виникло та не набуте відповідно до п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Колегія суддів також враховує те, що вимог щодо включення позивача до до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, позивач не заявляв, рішення щодо невключення у такі списки останній не оскаржував.

Доводи апеляційної скарги про те, що тимчасове вибуття з колгоспу тягнуло за собою припинення трудових відносин, однак членство у колгоспі зберігалось, колегія суддів відхиляє, оскільки сам факт членства у колгоспі до створення КСП й отримання Державного акта на право колективної власності на землю не є підставою для отримання земельної частки у новоствореному КСП. Колишні члени колгоспу, які не подали заяви про вступ до створеного на їх базі нових колективних підприємств, не мають права на земельну частку, оскільки на момент розпаювання землі членами КСП не були. Необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві. Якщо особа в добровільному порядку залишає колектив, ніякої участі в його роботі не бере, то відпадають підстави вважати його членом колективу, з якого він фактично вибув.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі №599/2259/19.

Із урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Соника Василя Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 8 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.