справа № 619/4883/24
провадження № 2/619/1330/24
Ухвала

21 серпня 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді

Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного

провадження цивільну справу № 619/4883/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про розірвання шлюбу.

Питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_1 05.07.2024 звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 22.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 21.08.2024.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 20.08.2024 надав заяву, у якій зазначив, що бажає примирення з позивачкою, у зв`язку з чим просить відкласти розгляд справи.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує та зазначила, що заперечує проти примирення, оскільки відповідач близько року проживає з іншою жінкою, вона теж має іншу сім`ю.

Суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Примирення передбачає активні дії, спрямовані на врегулювання спору, відновлення сімейних стосунків та залагодження конфліктних ситуацій, тощо.

Водночас, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя, лише, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, тому суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, підтримувати сімейні стосунки, цікавитися обставинами приватного життя один одного тощо.

Враховуючи, що позивачка не погоджується на примирення та наполягає на розірванні шлюбу, у зв`язку з цим надання подружжю терміну на примирення всупереч бажанню позивача суперечитиме моральним засадам суспільства та вимогам закону, оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідач у судове засідання не з`явився та особисто не заявляв суду про своє бажання примиритися з позивачкою.

Також судом враховується термін, у період якого сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та не ведуть спільного господарства, а також беручи до уваги вимоги щодо загальних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання відповідача про надання подружжю терміну на примирення.

Керуючись ст. ст. 210, 240, 247, 258-261, 268, 272 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у заяві ОСОБА_2 про надання строку на примирення подружжя.

Ухвала оскарженню окремо від рішення судуне підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. М. Нечипоренко