Справа № 756/9166/24
Провадження № 2-д/756/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві матеріали судового доручення компетентного органу Республіка Польща про вручення судових документів ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду міста Києва від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло судове доручення компетентного органу Республіка Польща про вручення судових документів ОСОБА_1 у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024 у порядку, передбаченому ЦПК України, дану справу було розподілено для розгляду судді Ткач М.М.

Сидоренко О. про призначені судові засідання повідомлявся.

Водночас, судом було з`ясовано, що матеріали судового доручення компетентного органу Республіка Польща стосуються справи кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором.

Отже, вищезазначені норми ЦПК України та КПК України містять положення щодо виконання в Україні судових доручень іноземних судів, що свідчить про необхідність дотримання правил юрисдикції та виду судочинства, порушення яких унеможливлює виконання судового доручення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виконання судового доручення є складовою розгляду справи, тому таке виконання повинно здійснюватися судом, встановленим законом. У розумінні вищевказаної статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у даному випадку таким судом є суд загальної юрисдикції (кримінальної спеціалізації).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для виконання судового доручення, оскільки за змістом матеріалів доручення вбачається, що воно стосується кримінальної справи.

Відповідно до частини 6 статті 500 ЦПК України у разі, якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода обов`язковість якого надана Верховною Радою України, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Таким чином, матеріали судового доручення компетентного органу Республіка Польща про вручення судових документів ОСОБА_1 підлягають поверненню до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для направлення доручення у порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-261, 353, 500 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали судового доручення компетентного органу Республіка Польща про вручення судових документів ОСОБА_1 повернути до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для направлення доручення у порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Ткач