Справа № 159/1454/24
Провадження № 2/159/694/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Панечко К. В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу загального провадження за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ковельської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,звернулися до суду про визнання права власності на гараж № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі по експлуатації гаражів «Машинобудівельник» по вулиці Варшавська в місті Ковель, Волинської області по частці за кожним в порядку спадкування за законом післясмерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .Позивач та представник позивачастверджують, щоспадщинупозивачі прийнялиналежним чином, оскільки,подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач та представник позивача надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, відзив не подав.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З будівельного паспорту на забудову земельної ділянки вбачається, що рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради народнихдепутатів від 11.06.1987, №155 ОСОБА_4 виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального гаража № НОМЕР_1 в районі машзаводу. В акті обстеження забудови і технічного стану будівлі індивідуального гаража від 11.12.2023 року виданого та затвердженого КП «Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро м.Ковеля» зазначено, що гараж був побудований в період 1987 по 1989 роки ОСОБА_4 .

У висновку відділу містобудування та архітектури м.Ковель від 05.12.2023, №22.25/199 зазначено, що гараж № НОМЕР_1 побудований ОСОБА_4 відповідає будівельному паспорту, генеральному плану забудови гаражного масиву та нормам ДБН.

В технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна зазначено, що гараж побудований 1989 році.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.06.2022, №НВ-022 земельній ділянці площею 0,0028 га, для будівництва індивідуального гаража, яка розташована в АДРЕСА_1 , кооператив по експлуатації гаражів «Машинобудівельник», гараж № НОМЕР_1 присвоєно кадастровий номер :16:002:0508.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державнуреєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічноїі нвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Вищезазначена позиція викладена у Постанові ВС від 10 жовтня 2018 року посправі №557/1209/16-ц.

Таким чином, суд дійшов висновку, що право власності ОСОБА_4 на гараж виникло з моменту його побудови у 1989 році відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

Із матеріалів спадкової справи вбачається, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняли його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Спадкоємцям були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом в частині частки квартири та земельних ділянок. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні.

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмовив і дїї прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУкраїни.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітомчи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування.

Такого ж висновкудійшов Верховний Суд в Постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №557/1209/16-ц.

Листом від 07.03.2024, №35/02-14 приватний нотаріус фактичновідмовилапозивачам в оформленні спадщини, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на гараж.

Оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді відповіді на заяву, а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документу нотаріуса і зводиться до відмови заявнику у видачі свідоцтва, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в Постанові від 07.02.2024 у справі №201/1883/21.

Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає за потрібне вжити заходи для захисту прав позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України, а саме шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на частку гаража № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі по експлуатації гаражів «Машинобудівельник» по вулиці Варшавська в місті Ковель, Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на частку гаража№ НОМЕР_1 в гаражному кооперативі по експлуатації гаражів «Машинобудівельник» по вулиці Варшавська в місті Ковель, Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.08.2024 року.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН