ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/606/24

провадження № 22-ц/4809/1097/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Дьомич Л. М., Дуковського О. Л.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2024 у складі головуючого судді Шевченко І. М.

УСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.02.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю, поділ майна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заборонено вчиняти державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 подала до суду заяву про залучення до участі у справі її як третю особу, та скасування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2024 року по цивільній справі №405/606/24.

В своїй заяві про скасування заходів забезпечення позову у справі №405/606/24 ОСОБА_3 зазначила, що позов та заява про забезпечення позову є фіктивними, поданими до суду задля незаконного заволодіння особистою приватною власністю. Обраний судом вид забезпечення позову порушує її особисті майнові права, оскільки право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, на якій знаходиться цей будинок, за рішеннями судів першої інстанції та апеляційної інстанції визнане за ОСОБА_3 ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовною заявою, навмисно не зазначила ОСОБА_3 стороною по справі, хоча позов стосується її майнових прав, що може свідчити про протиправний намір позивачки незаконно заволодіти її майном.

Згідно чинного законодавства, та на підставі судових рішень ОСОБА_3 як власниця1/2 частини земельної ділянки та будинку АДРЕСА_2 , має право на усунення їй перешкод у володінні, розпорядженні та користуванні належним їй майном.

Існування заходів забезпечення позову порушує її права як власника частини нерухомого майна і відсутні підстави для вжитих судом заборон.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.03.2024 ОСОБА_3 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2024 заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заборону вчиняти державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.02.2024 року ОСОБА_3 є власником 1/2 частини будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_3 вказаним забезпеченням позову порушуються її права щодо реалізації нею своїх прав як власника спірного майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Платонова М. А. подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду, та ухвалення нового рішення, яким заяву залишити без задоволення.

Вказує, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2024 заборонено вчиняти державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.03.2024 залучено ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2024 задоволено подану ОСОБА_3 заяву про скасування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2024 року по цивільній справі №405/606/24.

Позивачка вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що у заяві третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не наведено достатніх мотивів, які можуть бути підставами для скасування вжитих заходів забезпечення позову до розгляду справи по суті пред`явлених позовних вимог, а саме того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що обставини, які стали підставою для вжиття заходів забезпечення позову, не припинилися та не змінилися. Наразі між сторонами фактично продовжує існувати спір, що вирішується в цій справі, з метою запобігання можливого утруднення виконання рішення суду, відсутні правові підстави для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, судом не враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В даному випадку, заявник ОСОБА_3 , не посилається на відповідне рішення суду, де б вона була учасником, у зв`язку з чим вона не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку, встановленому статтею 158 ЦПК України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Поліщук Ю. Р. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому ставить питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Вважає ухвала суду законною і обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Позивачка та її представник - адвокат Платонова М. А. у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України, подали заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з зайнятістю адвоката у іншому судовому засіданні.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, вирішуючи клопотання про вікладення розгляду справи, врахувала, що до заяви не додано доказів наявності об`єктивних перешкод у сторони позивача з`явитися у судове засідання, яке призначено на 10:00 год 20.08.2024, дата та час судового засідання були узгоджені в попередньому судовому засіданні з адвокатом Платоновою М.А., тому відсутні поважні причини неявки сторони позивача і підстави для відкладення судового засідання.

Позиція апеляційного суду та мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

У статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. А в пункті 3 частини третьої цієї статті змагальність сторін указана як основна засада (принцип) цивільного судочинства.

Зміст цього принципу розкрито у статті 12 ЦПК України, у частині другій якої зазначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника третьої особи адвоката Поліщук Ю. Р., яка заперечувала проти задоволення скарги, представника відповідача адвоката Сюр Н. В., яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з таких підстав.

Судом установлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна.

Заборонено вчиняти державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.03.2023 (справа №405/1459/20), яке залишено без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.02.2024, у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, відмовлено в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано земельну ділянку № НОМЕР_1 кадастровий номер :46:393:0016 загальною площею 0,0997 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнано житловий будинок АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 кадастровий номер :46:393:0016 загальною площею 0,0997 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 190,2 кв.м., житловою площею 90,3 кв.м.

Вказане рішення суду мотивовано тим, що презумпція спільності права власності подружжя на придбане в період шлюбу майно відповідачем за зустрічним позовом не спростована, ОСОБА_2 не зазначено доводів, які б спростовували факт того, що земельна ділянка та двоповерховий житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 набуті подружжям ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі, а тому вони є об`єктами спільної сумісної власності подружжя і підлягають поділу між сторонами.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи може вжити заходи забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Забезпечення позову це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2024 року у справі № 565/482/23 (провадження № 61-12658св23).

Частиною 1 статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Підставою для скасування судом раніше вжитих заходів забезпечення позову можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову, інші раніше невідомі суду обставини чи нові обставини, які виключають ризики невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду, тобто коли відпаде потреба у вжитому заході або в забезпеченні позову взагалі, а також обставини, зазначені в ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Права та обов`язки учасників справи передбачені у частині першій статті 43 ЦПК України, у якій вказано, що учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Оскільки після вступу у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, усі процесуальні дії та рішення суду є обов`язковими, адже розгляд справи не починається спочатку, така третя особа має право надавати пояснення, докази, навіть після закінчення відповідної стадії, подавати заяви і клопотання, зокрема і про скасування заходів забезпечення позову, вжитих до її вступу у справу, що відповідає спрямуванню змісту ЦПК України щодо рівності процесуальних прав учасників справи та іншого висновку не передбачає.

Інакше жодного сенсу в залученні третьої особи до участі у справі немає, оскільки за іншого тлумачення особа, яка не залучена до участі у справі, однак якщо рішення суду першої інстанції може вплинути на її права та обов`язки, буде мати більший обсяг прав ніж особа, яка залучена до участі у справі як третя особа, бо це прямо суперечить принципу змагальності цивільного судочинства.

Ураховуючи, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.03.2023 (справа №405/1459/20), за ОСОБА_3 визнане право власності на 1/2 частини будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , заходи забезпечення цього позову шляхом заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, порушують її права власника майна, і тому заява про скасування вказаних заборон щодо 1/2 частини спірного нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , є обгрунтованою.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідач у справі ОСОБА_5 не заперечував проти обраного судом виду забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна за вказаною адресою, тому безпідставно скасував заборону державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна в цілому, без урахування часток у праві спільної часткової власності, визначених рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.03.2023 (справа №405/1459/20), яке на час постановлення оскаржуваної ухвали і наразі є чинним.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що на підставі ст. 376 ЦПК України ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2024 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_3 і скасування заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 1/2 частини нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.03.2023 (справа №405/1459/20) належить на праві власності ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2024 скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю, поділ майна задовольнити частково.

Скасувати заборону державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 1/2 частини нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.03.2023 (справа №405/1459/20) належить на праві власності ОСОБА_3 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді Л. М. Дьомич

О. Л. Дуковський