Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2024 Справа №607/20602/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Братасюка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Тинкалюк Є.І.

позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту, посвідченого 26.10.2018 року в реєстрі за №5-1330.

На обгрунування вимог позивач зазначає, що спірний заповіт, його рідна сестра ОСОБА_5 не підписувала (підпис на заповіті поставлено не спадкодавицею, а іншою особою), а якщо й підписувала, то не мала волевиявлення на його складання, оскільки попередньо лікувалася в Тернопільській обласній психоневрологічній лікарні, відтак не могла усвідомлювати значення власних дій, якщо й підписуала заповіт. За життя сестра не повідомляла позивачу про те, що має намір скласти спірний заповіт на свого сина, котрий є відповідачем у справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просять вимогу задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позов заперчечили за безпідставністю, просять відмовити в задоволенні вимоги позивачу за недоведеністю ні обставини підписання заповіту не заповідачкою, а іншою особою, ні за ознакою відсутності волевиявлення ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на скаладння заповіту, посвідченого 26.10.2018 року в реєстрі за №5-1330.

Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд провадження за відсутності представника.

25.10.2023 року увалою суду відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче судове засідання.

13.11.2024 року на адресу суду надійшов мотивний відзив на позов.

Усно оголошеною ухвалою в підготовчому судовому засіданні 24.11.2023 року витребувано для огляду оригінал спадкової справи після смерті ОСОБА_5 .

Усно оголошеною ухвалою від 03.01.2024 року до матеріалів приєднано копію заповіту з спадкової справи після смерті ОСОБА_6 - ОСОБА_7 (арк.. справи 47).

Усно оголошеною ухвалою від 30.04.2024 року відхилене клопотання про витребування доказів та призначення судової посмертної психіатричної експертизи за недоведеністю стороною позивача достатніх підстав вважати, що спадкодавця, станом на дату посвідчення спірного заповіту, не усвідомлювала значення васлних дій та не могла ниими кекерувати.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є рідним сином заповідачки ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

31.07.2018 року ОСОБА_8 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за №67, за змістом якого на випадок смерті розпорядилася належній їй земельні ділянки площе. 2, 8230 га та 0,0571 га, розташовані на території Личковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, заповісти позивачу ОСОБА_1 (брату).

Згідно змісту ст. 1254 ЦК України, заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю, або в частині, він якій він йому суперечить.

Відтак надалі, 26.10.2018 року заповідачкою складено спірний заповіт, посвідчений 26.10.2018 року в реєстрі за №5-1330, за змістом якого, діючи добровільно та перебуваючи при здоровому глузді та ясній пам`яті, розуміючи значення власних дій, належну їй на праві власності 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , та все інше майно , заповіла відповідачу та ОСОБА_9 , 2014 р.н.

Означений заповіт записаний нотаріусом зі слів ОСОБА_8 , до підписання прочитаний вголос заповідачкою, її особу нотаріусом встановлено та дієздатність перевірено.

Згідно свідоцтва про зміну імеін серії НОМЕР_2 від 16.06.2021 року, прізвище імя та по батькові після державної реєстрації зміни імені ОСОБА_8 , є ОСОБА_5 .

З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу дійсності заповіту, внаслідок укладення його особою, котра, за твердженням строни позивача, або не підписувала правочин, або не мала волевиявлення на складання цього заповідального розпорядження, оскільки лікувалася в Тернопільській обласній психоневрологічній лікарні, а також в Німеччині.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представників не допускається (ст. 1234 ЦК України).

Статтею 1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та зазначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України. Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, у якому відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Презумція правомірного правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована.

Спростування презумпції правомірності прачоину відбувається тоді, коли недійсність правочину прямо не встановлена законом (тобто має місце його нікчемність).

Відповідно наявного у справі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.03.2019 року, номер справи 607/5364/19, суд вирішував клопотання представника Тернопільської ОККПЛ про госпіталізацію ОСОБА_8 до психіатричного закладу у примусовому порядку без її згоди. За результатом розгляду, в задіоленні клопотання відмовлено за недоведеністю неспроможності ОСОБА_8 самостійно задовольняти основін життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали суду, що їм особисто невідомі обсвтини складання (підписання) спірного заповіту посвідченого 26.10.2018 року в реєстрі за №5-1330; також останні не підтвердили, що заповідачка ОСОБА_5 не могла не могла усвідомлювати значення власних дій на дату складання заповіту, хоча і показали, що на їхнє переконання ОСОБА_6 - ОСОБА_7 мала якісь психічні відхилення.

Суд також враховує, що заповідачкою впродовж 2018 року та 2021 року вчинялися ряд дій: 21.06.2018 року останньою органам юстиції складалася заява на зміну прізвища з ОСОБА_12 на ОСОБА_6 (свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_3 від 21.06.208 року); 31.07.2018 року ОСОБА_8 складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №67; 26.10.2018 року складено спірний заповіт; 16.06.2021 року ОСОБА_8 складалася органам юстиції заява на зміну прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_13 .

Таким чином у проміжок часу, в тому числі під час укладння спірного правочину, заповідачка здійснювала ряд юридично значимих дій, котрі, за визначенням, не може вчинити особа, котра не може надати звіт власним діям та подбати про себе.

Суд наголошує, що позивачем заявлено завідомо суперечливі підстави визнання запоаіту недійсним - ОСОБА_1 не може визначитися чи правочин слід визнавати недійсним, оскільки йому видається, що на заповіті підпис не його сестри, чи заповіт слід визнавати недійсним, оскільки за твердженням позивача заповідачка не могла усвідомлювати значення власних дій на дату складання заповіту.

Отже, з наведеного вище вбачається, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві на обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження достатніми доказми в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає, що задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту, посвідченого 26.10.2018 року в реєстрі за №5-1330, слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 4, 12, 13, 76-81,128, 133,137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту, посвідченого 26.10.2018 року в реєстрі за №5-1330 - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк