КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/306/19

08 липня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» адвоката Воронцової Юлії Борисівнина рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Колдіної О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про стягнення коштів.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , 1963 року народження. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого ОСОБА_2 , є вона (позивач), як дружина померлого.

За життя ОСОБА_2 , останнім було відкрито в АТ "ОТП Банк":поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні, долар США. Дата відкриття рахунку 25.06.2014 року, договір № 001/005320/14; вкладний рахунок № НОМЕР_6. Дата відкриття рахунку 10.07.2014 року, договір № 001/006900/14; картковий рахунок № НОМЕР_2 в доларах США. Дата відкриття рахунку 25.06.2014 року, договір № 001/005323/14. До даного рахунку було видано пластикову платіжну картку № НОМЕР_3 .

Зазначала, що на момент смерті ОСОБА_2 залишок коштів на його поточному рахунку їй не відомий; залишок коштів на вкладному рахунку становив 500,00 гривень; залишок коштів на картковому рахунку становив 10 065,27 доларів США.

У липні 2018 року її представником було скеровано претензію № 126/07-18 від 19.07.2018 року на адресу банку, у якій вимагалось сплатити залишок коштів за картковим рахунком в розмірі 10 065,27 доларів США та залишок коштів за вкладним рахунком в розмірі 500,00 гривень протягом семи днів з моменту отримання даної претензії. Також було висунуто прохання повідомити про залишок коштів на поточному рахунку станом на 24.02.2017 року.До вказаної претензії був доданий лист нотаріальної контори щодо єдиного спадкоємця після смерті ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Вказану претензію відповідач отримав 23.07.2018 року та дана претензія залишилась без відповіді.

У зв`язку з бездіяльністю банку до останнього було скеровано адвокатський запит № 136/08-18 від 22.08.2018 року з проханням надати відомості про рух коштів по трьох рахунках з дати відкриття та залишок коштів на 24.02.2017 року, а також належним чином засвідченні договори.

Листом № 68-68-3/5503-1 від 30.07.2018 року банк відмовив в наданні інформації посилаючись на банківську таємницю.

Зазначаючи про те, що дії банку щодо не виплати коштів за вкладами померлого ОСОБА_2 є протиправними, збільшивши розмір позовних вимог, позивач ОСОБА_1 а просила суд стягнутиз АТ «ОТП Банк»на її користь грошові кошти у розмірі 7162,65 гривень та 10487,54 доларів США, а також понесені нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3 015,48 грн та витрат, пов`язаних із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з АТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 7 162,65 гривень, залишок коштів на рахунку № НОМЕР_2 в розмірі 10 487,54 доларів США, судовий збір в розмірі 3 015,48 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 30 000 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» - адвокат Воронцова Юлія Борисівна подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задовольнні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильнимзастосованням норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог та заперечень.

Вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у цій справі, формально зазначив про те, що внаслідок відмови Банку у наданні інформації щодо банківських рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , та залишку коштів на них, позивач була позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, самоусунувшись від з`ясування істотних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Судом проігноровано та не надано жодної оцінки тій обставині, що банку не було відомо про факт смерті клієнта аж до травня 2017 року, хоча ця обставина також мала істотне значення для вирішення справи по суті.

Висновок суду першої інстанції про те, що після смерті ОСОБА_2 ''...дія довіреності припинилась в зв 'язку зі смертю довірителя, а отже повірений не мав права вчиняти будь- які дії щодо управління та розпорядження його майном'' спрямований на визначення правомірності дій довіреної особи. Натомість, визначальним під час розгляду цієї справи є встановлення того, чи було відомо банку на момент вчинення відповідних дій довіреною особою про смерть клієнта.

Оскільки банку не було відомо про факт смерті ОСОБА_2 , то, відповідно, і підстав для блокування банківських рахунків у банку не було, так само як і не було підстав вважати, що представництво за довіреністю від 22.04.2015 є припиненим.

Таким чином, внаслідок неповного з`ясування обставин справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеності обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також внаслідок неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для покладення на банк відповідальності за недобросовісні дії довіреної особи та інших невідомих осіб, які скористалися карткою № НОМЕР_3 , оформленою на ім`я ОСОБА_2 . Судом залишено поза увагою ту обставину, що банк у спірних правовідносинах діяв добросовісно і матеріали справи доказів зворотнього не містять.

Натомість, поклавши на банк обов`язок сплатити на користь позивача визначену суму грошових коштів, суд першої інстанції не встановив, чи зверталася ОСОБА_1 до довіреної особи, як до безпосереднього володільця частини спірних коштів, із будь-якими вимогами у судовому чи позасудовому порядку.

Крім того, суд першої інстанції помилково вважав доведеними та співмірними заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн, оскількивизначена в акті форма оплати послуг адвоката, а саме - погодинна ставка, суперечить умовам договору про надання правничої допомоги, а тому такий акт не міг прийматися судом до уваги.

До того ж, ознайомившись з переліком послуг, які включені адвокатом до акта, сторона відповідача вважає, що частина з них не підлягала оплаті.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судовому засідані апеляційного суду представник Акціонерного товариства « ОТП Банк» адвокат Воронцова Юлія Борисівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги, просила скаргу задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Пащенко Петро Миколайович в судове засідання апеляційного суду повторно не з?явилсь, про деь та час розгляду справи судом повідомлені у встановленому порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.09.2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

25.06.2014 року, на підставі заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 в іноземній валюті - долар США.

25.06.2014 року, на підставі заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», ОСОБА_2 було відкрито поточиий рахунок № НОМЕР_1 в національній та в іноземній валюті - гривня, долар США.

10.07.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір № 547116 про надання послуг дистанційного обслуговування засобами Системи QТPdirect (копія договору міститься в матеріалах справи).

10.07.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про ощадний банківський вклад з щомісячною сплатою процентів № 001/0066900/14.

За умовами даного договору Банк зобов`язувався прийняти від Клієнта для розміщення на вкладному (депозитному) рахунку грошові кошти в національній або іноземній валюті з нарахуванням процентів по Вкладу згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.1.1. цього Договору Банк прийняв Вклад Клієнта безготівково шляхом списання (договірне списання) з поточного рахунку Кліснта № 9651 відкритого в Банку в сумі 500,00 грн та зарахувати на вкладний рахунок, відкритий в Банку № НОМЕР_6.

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором в повному обсязі.

22.04.2015 ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3 було видано довіреність. Даною довіреністю ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником в АТ «ОТП БАНК» з питань, що пов`язані з відкриттям будь-яких рахунків i подальшим розпорядженням ними, а також розпорядженням коштами на відкритих поточних/депозитних рахунках. Довіреність видана з правом передоручення виключно співробітникам Банку та на весь строк дії договору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , 1963 року народження, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

З виписки АТ «ОТП Банк» з особового рахунку ОСОБА_2 , наданого банком суду вбачається, що станом на 10.02.2017 року залишок коштів на вкладному рахунку померлого становив 7162,65 гривень; залишок коштів на картковому рахунку померлого становив 10 487,54 доларів США.

З вказаних виписок також вбачається що, діючи на підставі довіреності від 22.04.2015 року, виданої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 13 березня 2017 року подав до Банку заяву про закриття рахунків ОСОБА_2 .

13 березня 2017 року АТ «ОТП Банк» було виплачено ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності ОСОБА_2 від 22.04.2015 року, грошові кошти, що перебували на рахунках ОСОБА_2 .

10.05.2017 року АТ «ОТП Банк» надана відповідь за № 6868-3/1795 про відсутність відкритих рахунків в банку на імя клієнта ОСОБА_2 .

14.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №209/2017 за номером у спадковому реєстрі 60468698, що підтверджується Інформаціною довідкою зі спадкового реєстру.

14.11.2017 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою ПАТ «ОТП Банк» надіслано запит про надання інформації по відкритих рахунках ОСОБА_2 станом на 24.02.2017 року.

14.11.2017 року ОСОБА_1 Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме - на грошові кошти з відсотками, які знаходилися на картковому рахунку померлого ОСОБА_2 в ПАТ «Креді Агріколь Банк».

19.07.2018 року до АТ «ОТП Банк» було скеровано претензію № 126/07-18 з вимогою видати ОСОБА_1 залишок коштів за картковим рахунком в розмірі 10 065,27 доларів США та залишок коштів за вкладним рахунком протягом семи днів з моменту отримання даної претензії. Вказану претензію відповідач отримав 23.07.2018 року.

Також на адресу Банку було скеровано адвокатський запит № 136/08-18 від 22.08.2018 року з проханням надати відомості про рух коштів по трьох рахунках з дати відкриття та про залишок коштів на них станом на 24.02.2017 року. Також, у адвокатському запиті було прохання надати належним чином засвідченні копії договорів.

Листом № 68-68-3/5503-1 від 30.07.2018 року, відправленого в кінці вересня 2018 року, відповідач відмовив стороні позивачки в наданні інформації, посилаючись на банківську таємницю.

У зв?язку з чим позивач звернулася до суду з позовом та просила суд стягнути з АТ «ОТП Банк»на її користь грошові кошти у розмірі 7162,65 гривень та 10487,54 доларів США

Задовольянючи позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про стягнення коштів, суд першої інстанції вказав на те, що позивач у визначений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на вклад у банку у зв`язку з ненаданням АТ «ОТП Банк» інформації ні на запит нотаріуса, ні на заяву спадкоємця про відкриті рахунки та залишок коштів на момент смерті ОСОБА_2 . Отже, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку, оскільки у інший спосіб вона позбавлена можливості отримати спадкове майно.

Посилання відповідача на те, що кошти з рахунку ОСОБА_2 були зняті після його смерті на підставі довіреності не можуть бути прийняті судом, оскільки дія довіреності припинилась у зв`язку зі смертю довірителя, а отже повірений не мав права вчиняти будь-які дії щодо управління та розпорядження його майном.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення Баришівського районного суду Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року не відповідає.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина 1 статті 1261 ЦК України).

Слід звернути увагу і на те, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена, тому отримання свідоцтва про право на спадщину є правом спадкоємця, яке він може використати у будь-який час. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, адже, прийнявши спадщину в порядку, передбаченому ст.ст. 1268, 1270 України, він забезпечив своє право на отримання свідоцтва в майбутньому.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, вказують на те, що за життя ОСОБА_2 був клієнтом AT «ОТП Банк».

25 червня 2014 року на підставі заяви-анкети про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 в іноземній валюті - долар США.

Того ж дня, 25червня 2014 року, на підставі заяви-анкети про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» ОСОБА_2 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній та в іноземній валюті - гривня, долар США.

10 липня 2014 року між ОСОБА_2 та банком був укладений Договір № 547116 про надання послуг дистанційного обслуговування засобами Системи OTPdirect

10 липня 2014 року між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений Договір №001/006900/14 про ощадний банківський вклад з щомісячною сплатою процентів, за умовами якого Банк зобов`язувався прийняти від Клієнта для розміщення на вкладному (депозитному) рахунку грошові кошти в національній або іноземній валюті (далі також - "Вклад") з нарахуванням процентів по Вкладу згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.1.1. цього Договору Банк прийняв Вклад Клієнта безготівково - шляхом списання (договірне списання) з поточного рахунку Клієнта № НОМЕР_1 (далі поточний рахунок клієнта), відкритого в Банку в сумі 500,00 грн та зарахування на вкладний рахунок, відкритий в Банку № НОМЕР_6 (далі - вкладний рахунок клієнта).

Таким чином, за життя ОСОБА_2 мав три банківських рахунки, відкритих в AT «ОТП Банк» на його ім`я, а саме:картковий рахунок № НОМЕР_2 в іноземній валюті - долар США; поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній та в іноземній валюті - гривня, долар США;вкладний рахунок № НОМЕР_6 у національній валюті - гривня.

До поточного рахунку Клієнта № НОМЕР_1 була прив`язана банківська картка № НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 25 лютого 2017 року, виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , в межах строків визначених законом звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом.

Державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапезніковою З.О. до AT "ОТП Банк" було направлено запит за вих. № 001-25-4/607, з проханням надати інформацію щодо банківських рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_2 та залишку коштів на цих рахунках.

Із відповіді банку від 10травня 2017 року за вих. № 68-68-3/1795вбачається, що станом на дату отримання запиту нотаріуса клієнт ОСОБА_2 не мав відкритих рахунків в AT "ОТП Банк", про що державного нотаріуса було повідомлено листом.

Із наданих учасниками справи та досліджених судом доказів вбачається, що з квітня 2015 року розпорядження банківськими рахунками, відкритими в AT «ОТП Банк» на ім`я ОСОБА_2 , здійснювала його довірена особа ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності від 22квітня 2015 року.

На підставі цієї довіреності довірена особа у березні 2017 року, тобто, вже після смерті клієнта ОСОБА_4 , не повідомивши банк про відповідні обставини, зняла частину коштів, які містилися на банківських рахунках ОСОБА_2 . Інша частина коштів була знята невідомими особами з використанням банківської карти № НОМЕР_3 , виданої на ім`я ОСОБА_2 .

На виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 23вересня 2019 року банк надав суду банківські виписки щодо руху коштів на усіх рахунках клієнта ОСОБА_2 , в тому числі, за період з 22квітня 2015 року по 14 березня 2017 року, з яких вбачається, що дата останніх платіжних операцій -13 березня 2017 року).

Інформація по руху коштів у банківських виписках підтверджує обставини що, починаючи з 22квітня 2015 року, розпорядження грошовими коштами на рахунках ОСОБА_2 здійснював не лише сам клієнт, але й його довірена особа на підставі довіреності від 22квітня 2015 року. Зняття готівки з використанням банківської карти № НОМЕР_3 , виданої на ім`я ОСОБА_2 , підтверджується випискою з карткового рахунку № НОМЕР_2.

Станом на 13 березня 2017 року залишок коштів на кінець періоду на поточному рахунку № НОМЕР_1дорівнює нулю.

З опису операції на картковому рахунку № НОМЕР_2 станом на 26 квітня 2017 року (переоцінка) слідує, що відбулось перерахування коштів з поточного (карткового) рахунку № НОМЕР_2 згідно заяви про закриття рахунку. Залишок на кінець періоду дорювнює нулю.

Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до статті 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Попередні положення, однак, ніяким чином не обмежують право держави запроваджувати такі закони, які на її думку необхідні для здійснення контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів чи штрафів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу, мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним легітимній меті.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У розумінні глави 13 ЦК України грошові кошти є майном.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» надано роз`яснення, що оскільки право на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших

осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , довірена особа останнього ОСОБА_3 незаконно, без відповідної правової підстави, не повідомивши банк про смерть клієнта, зняв частину коштів, які містилися на банківських рахунках ОСОБА_2 . Інша частина коштів була знята особами з використанням банківської карти № НОМЕР_3 , виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

До участі у розгляді справи ОСОБА_3 судом не залучався, вимог до нього позивачем в рамках даного спору не пред?явлено.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Так, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Результат аналізу статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених фактичних обставин справи у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, щонеправильне визначення позивачем та судом першої інстанції кола відповідачів у даній справі призвело до того, що до участі у розгляді вказаної справи не були залучені належні відповідачі.

Оскільки суб`єктний склад учасників справи визначає суд першої інстанції, а в даній справі не залучено всіх осіб, які є учасниками спірних матеріальних правовідносин в якості відповідача, рішення суду підлягає скасуванню, так як в такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права особи, не залученої до участі у справі як відповідача, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було допущено порушення норм процесуального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про стягнення коштів.

Оскільки судом апеляційної інстанції ухвалено нове судове рішення про відмову в позові з підстав пред`явлення позову до неналежного кола відповідача, й оцінка по суті заявлених вимог про стягнення коштів не надавалася. Вказані обставини будуть предметом дослідження та оцінки в разі пред`явлення позову ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів до належного кола відповідачів.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» адвоката Воронцової Юлії Борисівни підлягає задоволенню, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про стягнення коштів.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

З урахуванням того, що за результатами апеляційного перегляду даної справи апеляційну скаргу представника відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» адвоката Воронцової Юлії Борисівни було задоволено, рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, то колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4523,22 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 316, 317, 319, 321, 87, 400, 1216, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 48, 51, 175, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» адвоката Воронцової Юлії Борисівнизадовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про стягнення коштів залишити без задоволення.

Стягнути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» () у відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги - 4523,22 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Судді: