єдиний унікальний номер справи 546/389/24
номер провадження 2/546/257/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

08 травня 2024 року до Решетилівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що 16 лютого 2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) № 15.02.2022-100004662 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору, ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 8000,00 грн строком на 42 дні зі сплатою відсотків за ставкою «Економ» - 2%, та за ставкою «Стандарт» - 3%. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного Договору. Однак ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови Договору, у зв`язку з чим у відповідачки виникла заборгованість в сумі 11680,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 8000,00 грн, та заборгованості за процентами 3680,00 грн.

Посилаючись на вищезазначені обставини представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість, оскільки ОСОБА_1 своє зобов`язання за договором не виконала.

У відзиві на позов відповідачка ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що вона ставить під сумнів відповідність поданих копій (паперових копій) оригіналу. Згідно позиції Верховного Суду, паперова копія електронного документа не є письмовим доказом (а. с. 40 - 43).

Ухвалою судді від 15 травня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 07 червня 2024 року, яке було відкладене на 23 липня 2024 року. У зв`язку з витребуванням доказів, 23 липня 2024 року судове засідання було відкладене на 19 серпня 2024 року.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-4).

Відповідачка у судове засідання 19 серпня 2024 року не з`явилася, про місце, дату і час судового засідання повідомлена належним чином, у відзиві на позов просила слухати справу за її відсутності (а.с. 40-44, 68).

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, і давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 16 лютого 2022 року о 10 год. 45 хв. між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом підписання відповідачкою Заявки (а.с. 18-19)

Відповідно до умов Договору, ОСОБА_1 16 лютого 2022 року надано кредит в розмірі 8000,00 грн строком на 42 дні до 29 березня 2022 року.

Пунктом 6 Договору передбачено, що черговий період користування кредитом 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процента ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів. Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протяго періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який наданий кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».

Згідно з п. 14 Договору, спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему Bank ID НБУ.

Також, згідно Примірної відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) від 16 лютого 2022 року (далі Акцепт), даний електронний договір, частиною якого є дана відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (звор. а.с. 18). Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 5355-57ХХ-ХХХХ-3394.

Крім того у кредитному договорі зазначено, що клієнт розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення). Для підписання та укладання договору ОСОБА_1 було введено код з смс-повідомлення, яке було відправлене на її фінансовий номер 5249, та проставлено її електронний підпис мишою.

Також, 15 лютого 2022 року відповідачкою було підписано одноразовим ідентифікатором кодом з смс 5249 Паспорт споживчого кредиту, Додаток до анкети позичальника, та 16 лютого 2022 року Пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), які містять, зокрема, умови про надання коштів у позику (а.с. 12-13, звор. а.с. 13-14, 15-17).

Згідно довідки, виданої АТ «Таскомбанк», 16 лютого 2022 року о 10 год. 45 хв. банком було здійснено переказ від ТОВ «Споживчий центр» на картку НОМЕР_1 в сумі 8000,00 грн (а.с. 6).

Відповідно до Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 15.02.2022-100004662 від 16 лютого 2022 року, у відповідачки ОСОБА_1 за договором № 15.02.2022-100004662 від 16 лютого 2022 року виникла заборгованість в сумі 11680,00 грн, яка складається з: основного боргу 8000,00 грн, та процентів 3680,00 грн (а.с. 20).

Згідно детального розрахунку заборгованості за договором № 15.02.2022-100004662, у відповідачки ОСОБА_1 перед позивачем ТОВ «Споживчий центр» утворилась заборгованість в сумі 11680,00 грн, яка складається з боргу за тілом кредиту 8000,00 грн, та боргу за відсотками 3680,00 грн (а.с. 67).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

У порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Таким чином судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 16 лютого 2022 року укладено договір № 15.02.2022-100004662 у формі електронного документу, із запропонованими умовами ОСОБА_1 ознайомилася та погодилася з ними, їй були перераховані кредитні кошти в сумі 8000,00 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки, викладені у відзиві, оскільки клопотання ОСОБА_1 про витребування оригіналів доказів було подане з порушенням встановленого процесуального порядку, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання було відмовлено. Повторно з клопотанням про витребування доказів відповідачка не зверталася.

Щодо сумнівів відповідачки у відповідності поданих копій (паперових копій) оригіналу та посилання на постанови Верховного Суду в постановах від 10.06.2020 у справі №554/260/17, від 23.12.2020 у справі №757/28231/13-ц та від 06.05.2020 №372/223/17 суд зазначає, що клопотання ОСОБА_1 про витребування оригіналів доказів було подане з порушенням встановленого процесуального порядку, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання було відмовлено, повторно з клопотанням про витребування доказів відповідачка не зверталася.

Крім того суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Законом України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що до складу електронних довірчих послуг належать, зокрема кваліфіковані електронні довірчі послуги створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису, а також формування, перевірки та підтвердження чинності кваліфікованого сертифіката електронного підпису (статті 18, 20 цього Закону).

Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року у справі справа № 755/1549/22 наголосив, що, отримавши процесуальні документи в електронній формі, суд має здійснити перевірку, чи містить такий документ електронний підпис. Доступ до перевірки електронного підпису є відкритим, а тому суд має можливість та зобов`язаний достовірно встановити, що особа, яка подає процесуальний документ до суду, підписала його електронним підписом, який прирівнюється до власноручного.

Як установлено судом з інформації з КП «Д-3», даний позов було подано в електронній формі через підсистему «Електронний суд» та підписаний разом з додатками до позовної заяви електронним цифровим підписом представником заявника ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що оригіналом документа є саме документ у електронній формі, а його паперова форма є копією документа, відтвореною на папері.

Таким чином заперечення відповідачки судом до уваги не беруться.

Отже, внаслідок невиконання своїх зобов`язань у відповідачки утворилась заборгованість за договором № 15.02.2022-100004662 від 16 лютого 2022 року в сумі 11680,00 грн, яка складається з: основного боргу 8000,00 грн, та відсотків 3680,00 грн.

Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки відповідачкою не було надано власного розрахунку заборгованості для спростування доводів, на які посилається позивач.

Тому, враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 11680,00 грн, яка складається з: основного боргу 8000,00 грн, та відсотків 3680,00 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції про сплату судового збору № Ц000003936 від 11 березня 2024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 38).

З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки у справі в розмірі 2422,40 грн на користь позивача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 526, 611, 615, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 83, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 15.02.2022-100004662 від 16 лютого 2022 року в сумі 11680 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка складається з: основного боргу 8000 гривень 00 копійок, та відсотків 3680 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати по справі (судовий збір) у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», юридична адреса: вул. Саксаганського, 133А, м. Київ, 01032, .

Представник позивача Суржик Юрій Валерійович, адреса: вул. Саксаганського, 133А, м. Київ, 01032.

Відповідачка ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Ю.В. Зіненко