Справа № 212/7133/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 (далі- Позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє представник - адвокат Толстих О.Ю., звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач, АТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві в сумі 355 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що з 17.04.2000 по 30.01.2007, з 12.02.2007 по 30.06.2008, та з 11.08.2009 по 05.08.2022 позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Вказав, що рішенням МСЕК від 11 липня 2024 року позивачу первинно та безстроково встановлено 65% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійними захворюваннями, та третю групу інвалідності. Зазначив, що у зв`язку з отриманим профзахворюванням порушено та порушуються її нормальні життєві зв`язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Позивач відчуває стійкий біль та обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хребта з іррадіаціє в праві руку та ногу, порушену ходу, біль у плечових, ліктьових і колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт в них, заніміння кінцівок, переважно правих, зниження слуху, задишку при фізичному навантаженні, періодичний сухий кашель, важкість у грудях, головний біль. Зазначив, що позивач не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, і це доводиться робити його близьким, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих. Зазначив, що позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів, і вказаними обставинами позивачу завдано моральну шкоду.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29 липня 2024 року, через систему «Електронний суд», від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач не відповідає принципам розумності та справедливості, є значно завищеним. Також вказав, що позивач протягом усього часу роботи на підприємстві своєчасно забезпечувався засобами індивідуального захисту, які знижували негативний вплив виробничих факторів на здоров`я працівника, для нього був встановлений особливий режим праці та відпочинку, надавалися інші гарантії, визначені чинним законодавством та Колективним договором на підприємстві. Також вказав, що втрату професійної працездатності встановлено позивачу у 2024 році і моральні страждання позивача є відносно нетривалими, відсутня втрата соціальної адаптованості позивача та відповідно пов`язаних з цим моральних втрат.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.04.2000 по 30.01.2007, з 12.02.2007 по 30.06.2008, та з 11.08.2009 по 05.08.2022 позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, і працював з повним робочим днем в підземних умовах, та був звільнений з підприємства відповідача 05 серпня 2022 року відповідно до п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яке перешкоджає продовженню даної роботи, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 22-24).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 11 березня 2024 року, складеного в АТ «Криворізький залізорудний комбінат», встановлено наявність у ОСОБА_1 професійного захворювання радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6,С7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолоаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня); хроніче обструктивне захворювання легень першої стадії ( пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. ЛН першого-другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня ( з легким зниженням слуху), із зазначенням причин його виникнення- важкість праці, пил переважно фіброгенної дії, шум (а.с. 9-12).

Згідно пункту 17 даного Акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи прохідником на дільниці №37 шахти «Покровська» ВАТ «Кривбасзалізрудком», ПАТ «Кривбасзалізрудком», та АТ «Кривбасзалізрудком» у періоди з 17.04.2000 по 30.01.2007, та з 11.08.2009 по 05.08.2022, ОСОБА_1 в підземних умовах шахти виконував комплекс прохідницьких робіт з прохідки гірничих виробок різної конфігурації за допомогою прохідницького обладнання. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив концентрацій аерозолів фіброгенної дії, та рівнів шуму які перевищували нормативні показники. Згідно медичного висновку ЛЕК спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 08.02.2024 №204 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також є професійний маршрут: з 09.06.2008 по 07.08.2009 підземний прохідник шахти імені Фрунзе ВАТ «Суха Балка»; з 12.02.2007 по 03.06.2008 підземний прохідник шахтобудівельного управління ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Згідно пункту 20 вказаного Акту зазначено, що враховуючи роботу ОСОБА_1 впродовж 22 років 03 місяців в шкідливих умовах, та неодноразову зміну керівників та структурних підрозділів, визначити конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, неможливо.

Внаслідок зазначено вище захворювання позивач ОСОБА_1 , 11 липня 2024 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням 65%, 40% по радикулопатії, 20% по ХОЗЛ, 5% по туговухості, 10 червня 2024 року безстроково, а також встановлено третю групу інвалідності з 10 червня 2024 року безстроково. Крім того визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування. Також протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах виробничого пилу, рекомендовано спостереження у сімейного лікаря, невролога. Вказані обставини підтверджується копіями довідок МСЕК серії 12ААА №130065 від 11.07.2024, серії 12ААГ №573699 від 11.07.2024 (а.с.14,15).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 65% первинно та безстроково, та встановлення третьої групи інвалідності безстроково, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, його постійно турбує фізичний біль.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, суд враховує період роботи позивача на підприємстві відповідача впродовж 21 року в шкідливих умовах, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, із визначенням третьої групи інвалідності, безстроково, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 300 000 гривень, задовольнивши частково позовні вимоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 3 000 гривень.

Керуючись ст. 153, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 300 000 триста тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повне судове рішення складено та підписано 09 вересня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко