Справа № 643/3680/24
Провадження № 2/643/2383/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

представника відповідача - адвоката Мухітдінова Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву представника відповідача про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Люкс-Ойл» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2024 року ТОВ «Виробнича компанія «Люкс-Ойл» звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 650 000 грн. та судові витрати у розмірі 9750 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2024 року відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.

06 травня 2924 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мухітдінов Р.Д. подав відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що сторона відповідача не погоджується з позовними вимогами, та просить розподілити судові витрати понесені у зв`язку із підготовкою, поданням відзиву та інших документів у справі та участі у розгляді справи, що складаються з гонорару адвоката у розмірі 20 000 грн. та з 5% гонорару успіху від суми отриманої клієнтом позитивного економічного ефекту.

05 червня 2024 року на адресу суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява представника позивача - адвоката Панова В.С. про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

04 липня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мухітдінов Р.Д. подав заяву, в якій окрім прохання прийняти рішення про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Люкс-Ойл» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу без розгляду, просив стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 компенсацію витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованості дій позивача у розмірі 19 682 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Люкс-Ойл» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу залишено без розгляду. Призначено судове засідання з розгляду заяви представника відповідача про розподіл судових витрат.

16 липня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_2 подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу до 1000 грн.

В обґрунтування клопотання про зменшення витрат на правову допомогу зазначив, що позивач не здійснював жодних зловживань своїми процесуальними правами, оскільки звертаючись до суду був впевненим, що його права були порушені. Позивач добровільно написав заяву про залишення позову без розгляду з метою врегулювання питання мирним шляхом. Представник відповідача завищує свої витрати на правничу допомогу, і не надає жодних доказів саме на такі витрати. Отже, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З урахуванням викладеного, просить зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1000 грн.

17 липня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мухітдінов Р.Д. подав заяву, в якій просить врахувати заперечення при ухваленні рішення щодо компенсації витрат пов`язаних з розглядом даної справи. Суть цих заперечень полягала в наступному.

Так, сума витрат відповідача, яка становить - 19 682,00 грн., на пряму пов`язана з розглядом справи № 643/3680/24, є співмірною з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та з ціною позову, що у даній справі становить 650 000,00 гривень, які позивач недобросовісно намагався стягнути з відповідача. Також, вважає, що при вирішенні питання щодо стягнення з позивача компенсації витрат відповідача у сумі 19682,00 грн., пов`язаних з розглядом справи, необхідно врахувати поведінку позивача та його дії щодо досудового вирішення спору, адже, як детально описано у відзиві та заяві про компенсацію витрат, позивач лише вдавав свої намагання вжити заходів щодо досудового вирішення спору, при цьому використовував послуги компанії, яка не забезпечує надання належних поштових послуг (необхідні докази на підтвердження останнього містяться в матеріалах справи). Також вважає, що стягнення з позивача компенсації витрат відповідача у повному обсязі є правом суду на підставі ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заяву про розподіл судових витрат та просив її задовольнити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, доданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 вищевказаної норми процесуального права передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Мухітдіновим Рустамом Джурайовичем був укладений Договір про надання професійної правничої допомоги № 1184548 від 24 квітня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини(ст. 30 зазначеного Закону).

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача - адвокатом Махітдіновим Р.Д. надано Договір про надання професійної правничої допомоги № 1184548 від 24 квітня 2024 року; Акт № 1 про виконану професійну правничу допомогу до Договору про надання професійної правничої допомоги № 1184548 від 24 квітня 2024 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1970 від 10 лютого 2016 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 24 квітня 2024 року; попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат від 06.05.2024 року.

Згідно п. 1.1. Договору про надання професійної правничої допомоги № 1184548 від 24 квітня 2024 року, КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ зобов?язується надати наступну правничу допомогу: захист прав та представництво інтересів КЛІЄНТА в суді першої інстанції (Московському районному суді міста Харкова) по справі № 643/3680/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Люкс-Ойл» (Код , адреса: м. Харків, вул. Пушкінська, 11/13) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, а також надання консультацій і роз?яснень з правових питань, складання документів правового характеру, пов?язаних з судовим розглядом даної справи, в порядку і на умовах, що визначені даним Договором, а КЛІЄНТ зобов?язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

За умовами п. 4. Договору гонорар є формою винагороди АДВОКАТА за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги КЛІЄНТУ за даним Договором. Правничу допомогу, надану АДВОКАТОМ, ЗАМОВНИК оплачує в гривнях. АДВОКАТ надає КЛІЄНТУ правничу допомогу за умовами даного Договору. Розмір гонорару АДВОКАТА в загальному розмірі складає 20 000,00 грн. КЛІЄНТ здійснює оплату гонорару АДВОКАТА за умовами встановленими в даному Договорі протягом 10-ти (десяти) робочих днів з моменту винесення рішення судовим органом за результатами розгляду справи № 643/3680/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю, «Виробнича компанія «Люкс-Ойл» (Код , адреса: м. Харків, вул. Пушкінська, 11/13) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, шляхом внесення коштів в повному обсязі на поточний рахунок АДВОКАТА. Додатково до суми гонорару, КЛІЄНТ сплачує АДВОКАТУ "гонорар успіху" в розмірі 5% (п?яти відсотків) від суми отриманого КЛІЄНТОМ позитивного економічного ефекту, стягнутих на користь КЛІЄНТА активів (повернення грошових коштів, майна, майнових прав) та/або нестягнутих з КЛІЄНТА активів на користь третіх осіб, в результаті надання правової допомоги за даним Договором, протягом 10-ти (десяти) робочих днів з моменту винесення рішення судовим органом за результатами розгляду справи № 643/3680/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Люкс-Ойл» (Код , адреса: м. Харків, вул. Пушкінська, 11/13) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, шляхом внесення коштів в повному обсязі на поточний рахунок АДВОКАТА.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок про те, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

У вказаній постанові також зазначено, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при визначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуг годин помножена на вартість такої ( однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України № 5076-VI як « форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, який об`єктивно підтверджується матеріалами справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, критерії розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 19 682 грн.

Керуючись ст. ст. 133,134,137,140,141,142 ЦПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи № 643/3680/24 - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Люкс-Ойл» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 682,00 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Люкс-Ойл», ЄДРПОУ - 42237623, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 11-12.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали складено 12 серпня 2024 року.

Суддя - О.О. Олійник