Справа № 710/1232/23
Провадження № 2/710/56/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого -судді Сивоконя С.С.,

за участі секретаря судових засідань Шпиці О.Е.,

учасники процесу:

представник позивача адвокат Тишкевич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

07.09.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій ОСОБА_1 ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 встановити снігозатримувачі на даху будинку АДРЕСА_1 та прибрати тимчасові господарські споруди від її межі на відстань не менше ніж 1,0 м.

Аргументи учасників справи.

Свій позов позивач мотивує тим, що вона проживає у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . По сусідству з нею, у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає відповідач ОСОБА_2 . З відповідачкою склалися неприязні відносини, оскільки її покрівля не обладнана системою снігозатримання, що призводить до пошкодження огорожі позивачки при сходженні снігу з покрівлі у зимовий час. Крім того свинарник відповідачки побудований на межі, покрівля якого заходить у двір позивачки, дощові та талі води затікають та розмивають грядки. Гноянка та смітник розташовані також на межі будинковолодінь та не огороджені. Помиї та брудну воду відповідачка виливає через огорожу до позивачки у двір, спричиняючи забруднення земельної ділянки, порушуючи санітарні правила та норми.

03.05.2023 позивачка звернулася із заявою до Шполянської міської ради ОТГ, в якій вказала на систематичні порушення відповідачкою будівельних та санітарних норм. Комісією Шполянської міської ради ОТГ та представниками Комунального закладу «Муніципальна інспекція» 08.05.2023 за результатами виїзду на місце було встановлено: відсутність на даху будинку гр. ОСОБА_2 снігозатримувачів; тимчасові господарські споруди гр. ОСОБА_2 розміщені на межі домоволодінь, чим порушено ДБН Б. 2.2.-12:2019, відстань між межі до найбільш виступаючої конструкції стіни має бути не менше 1,0 м. Також комісією встановлено, що місце для розміщення побутових відходів гр. ОСОБА_2 не порушує норми місць розташування таких відходів, а саме: відходи розташовані на відстані більше ніж 1,5 м. від межі. Прилеглої ділянки. Про встановлені обставини позивачка була повідомлена листом Шполянської міської ради від 01.06.2023 №01-36/К -499. Відповідачці міською радою також було надіслано листа із з рекомендаціями щодо встановлення снігозатримувачів на дах будинку та у місячний термін прибрати тимчасові господарські споруди від межі на відстань не менше ніж 1,0 м. На теперішній час відповідачка рекомендацій Шполянської міської ради ОТГ не виконала, що спонукало позивачку звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх порушених прав.

У подальшому було подано заяву про уточнення анкетних даних у справі, якою уточнено анкетні дані відповідача із ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

Представник позивача у судове засідання з`явилася, позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач до суду не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила, відзив по справі не надала.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18.09.2023 було відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 10.06.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до копії заяви від 03.05.2023 адресованої до виконуючого обов`язки голови Шполянської міської ради Кошового Олега, позивачка просила вирішити питання благоустрою, які виникли з приводу сусідства з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , яка систематично порушує будівельні та санітарні норми, а саме: покрівля не обладнана системою снігозатримання, що призводить до пошкодження огорожі господарства при сході снігу з покрівлі. Свинарник побудований на межі, покрівля якого заходить у двір позивачки. Дощові та талі води з відходами затікають та розмивають грядки. Гноянка та смітник знаходяться також на межі та не огороджені. Крім того сміття складає на межі і спалює. Помиї виливає через огорожу прямо до позивачки у двір. (а.с.6).

Відповідно до копії листа Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 01.06.2023 №01-36/К-499 адресованого ОСОБА_1 , зазначено, що порушені у заяві питання розглянуто комісією Шполянської міської ради ОТГ та представниками КЗ «Муніципальна інспекції» з виїздом 08.05.2023 на місце, для перевірки фактів, викладених у заяві. За результатами встановлено: - відсутність на даху будинку гр. ОСОБА_2 снігозатримувачів; - тимчасові господарські споруди гр. ОСОБА_2 розміщені на межі домоволодінь, чим порушено ДБН Б 2.2 -12:2019, відстань від межі до найбільш виступаючого конструкції стіни має бути не менше ніж 1,0 м. Також комісією встановлено, що місце для розміщення побутових відходів гр. ОСОБА_2 не порушує норми місць розташування таких відходів, а саме відходи розташовані на відстані більше ніж 1,5 м від межі прилеглої сусідньої ділянки. Громадянці ОСОБА_2 направлено лист з рекомендаціями щодо встановлення снігозатримувачів на дах будинку та у місячний термін прибрати тимчасові господарські споруди від Вашої межі на відстані не менше 1,0 м. В разі не виконання гр. ОСОБА_2 в місячний термін наданих рекомендацій, просимо повідомити Шполянську міську раду об`єднаної територіальної громади для вжиття відповідних заходів. (а.с.7).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_2 , від 20.05.2010 року, інвентаризаційна справа № 5578, реєстровий номер 28-5459, виготовленого ЧООБТІ, за адресою: АДРЕСА_2 , розташований житловий бдинок, площею 92 квадратних метри. (а.с.8-10).

Згідно договору від 15.01.2024 укладеного між адвокатом Тишкевич Тетяною Василівною та ОСОБА_1 , Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу у веденні цивільної справи в Шполянському районному суді Черкаської області та інших судах України по представництву ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги по наданню такої допомоги згідно домовленості. Адвокат здійснює свою професійну діяльність згідно з умовами цього Договору, в усіх установах, підприємствах, організаціях, державних органах, в тому числі судах України без обмежень. (а.с.61).

Згідно копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №8 від 13.05.2005 року ОСОБА_5 має право на заняття адвокатською діяльністю. (а.с.62).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно п.п. «г», «е» ст.91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно ч. 2. ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно ст. 159 ЗК України земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 161 ЗК України рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органів місцевого самоврядування вступає в силу з моменту його прийняття. Оскарження зазначених рішень у суді призупиняє їх виконання. Виконання рішення щодо земельних спорів здійснюється органом, який прийняв це рішення.

Згідно п.п.5 абз. б ч.1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Згідно ч.ч.1,6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Згідно ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування. Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, державних стандартів, норм і правил.

Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про будівельні норми» державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва.

Згідно ДБН Б.2.2-12:2019 «ПЛАНУВАННЯ ТА ЗАБУДОВА ТЕРИТОРІЙ» п. 6.1.41 При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому, має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В.1.1-25.

Згідно п. 1.2 ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій", ці норми обов`язкові для органів державного управління, місцевого самоврядування, підприємств і установ незалежно від форми власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських та сільських населених пунктів та інших територій.

Згідно п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 599/340/16-ц. Підставою для подання позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є створення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою цього позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Умовами для задоволення про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).

Позивач у своїй позовній заяві, просить зобов`язати відповідача встановити снігозатримувачі на даху будинку та прибрати тимчасові господарські споруди від межі ділянки на відстань не менше ніж метр.

В той же час позивачем не надано жодних доказів на підтвердження права власності чи користування своєю земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , та суміжною земельною ділянкою відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Жодних клопотань про витребування доказів позивач не заявляла.

Наявна в матеріалах справи копія технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , не підтверджує ні права власності, ні права користування майном за вказаною адресою.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до п.2 Порядку проведення технічної інвентаризації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. № 488 технічний паспорт - документ, що складається з текстових та графічних матеріалів, які містять інформацію про склад, фактичну площу, об`єм, технічний стан об`єкта нерухомого майна, виготовлених на підставі матеріалів технічної інвентаризації за результатами технічної інвентаризації на дату її проведення.

Копія технічного паспорта на житловий будинок не підтверджує права користування земельною ділянкою чи права власності на неї.

Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства» при розгляді цивільних справ спори щодо додержання правил добросусідства - обов`язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), - розглядаються судами відповідно до статей 103-109 ЗК і в тому разі, коли вони попередньо не розглядалися відповідним органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Судом встановлено, що позивачка звернулася до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади і заявою від 03.05.2023 у якій просила вжити заходів щодо усунення порушень будівельних норм та правил суміжним землекористувачем за адресою: АДРЕСА_1 . Порушення на думку позивачки були такими: покрівля не обладнана системою снігозатримання, що призводить до пошкодження огорожі господарства при сході снігу з покрівлі. Свинарник побудований на межі, покрівля якого заходить у двір позивачки. Дощові та талі води з відходами затікають та розмивають грядки. Гноянка та смітник знаходяться також на межі та не огороджені. Крім того сміття складає на межі і спалює. Помиї виливає через огорожу прямо до позивачки у двір.

За результатами розгляду цієї заяви, 01.06.2023 Шполянською міською радою об`єднаної територіальної громади позивачці було направлено лист за №01-36/К-499 у якому зазначено, що порушені у заяві питання розглянуто комісією Шполянської міської ради ОТГ та представниками КЗ «Муніципальна інспекції» з виїздом 08.05.2023 на місце, для перевірки фактів, викладених у заяві. За результатами встановлено: - відсутність на даху будинку гр. ОСОБА_2 снігозатримувачів; - тимчасові господарські споруди гр. ОСОБА_2 розміщені на межі домоволодінь, чим порушено ДБН Б 2.2 -12:2019, відстань від межі до найбільш виступаючого конструкції стіни має бути не менше ніж 1,0 м. Також комісією встановлено, що місце для розміщення побутових відходів гр. ОСОБА_2 не порушує норми місць розташування таких відходів, а саме відходи розташовані на відстані більше ніж 1,5 м від межі прилеглої сусідньої ділянки. Громадянці ОСОБА_2 направлено лист з рекомендаціями щодо встановлення снігозатримувачів на дах будинку та у місячний термін прибрати тимчасові господарські споруди від Вашої межі на відстані не менше 1,0 м.

В обґрунтування своєї позиції позивачем, крім згаданої заяви і листа міської ради, також надано копію акту обстеження земельної ділянки та домоволодіння від 08.05.2023 (а.с.81), копію листа від 01.06.2023 №01-36/К-499 адресованого ОСОБА_2 (а.с.82).

Відповідно до ч.1,2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 170/129/21 від 18.01.2023 аналізуючи зміст статті 95 ЦПК України, зробила висновок, що: 1) письмові докази подаються в оригіналі або копіях; 2) копії поданих документів мають бути засвідчені у порядку, встановленому законодавством; 3) учасник справи, який подає письмові докази в копіях, зазначає про наявність у нього оригіналу такого документа і засвідчує копію такого доказу своїм підписом із зазначенням дати засвідчення копії; 4) якщо в учасника справи немає оригіналу, він подає наявну у нього копію письмового доказу і може заявити клопотання про витребування цього доказу у відповідного учасника справи; 5) за відсутності такого клопотання таке витребування може зробити суд з власної ініціативи. Зазначена норма не містить вимог щодо будь-якого засвідчення копій документів, оригіналів яких позивач не має, а загальне правило щодо подачі копій, засвідчених належним чином, слід тлумачити у контексті усієї зазначеної статті ЦПК України

У постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17 сформульовано правовий висновок про те, що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі.

В порушення вимог процесуального законодавства до позовної заяви представником позивача - адвокатом Тишкевич Т.В. додані не засвідчені належним чином копії письмових доказів для суду, а саме копія акту обстеження земельної ділянки та домоволодіння від 08.05.2023 (а.с.81), і копія листа від 01.06.2023 №01-36/К-499 адресованого ОСОБА_2 (а.с.82), тому суд вважає їх недопустимими доказами та не враховує при розгляді цієї справи.

Згідно ч.2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із наявних матеріалів справи суд робить висновок, що звернення позивачки до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , не було предметом розгляду виконавчого комітету чи сесії міської ради органу місцевого самоврядування. Листи відповіді міської ради, адресовані сторонам у справі,не є актами ради, міського голови, виконавчого комітету міської ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, в розумінні ст. 59, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та не є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Позивач вказує, що покрівля відповідача не обладнана системою сгнігозатримання, що призводить до пошкодження її огорожі при сходженні снігу з покрівлі у зимовий час. Проте жодних доказів даному твердженню не надано. Позивачем не доведено факт руйнування її огорожі саме від потрапляння атмосферних опадів у вигляді снігу з даху будинку відповідача.

Позивачем не надано суду відповідних висновків експерта чи інших доказів у справі, які б вказували на те, що дійсно відповідачкою порушені вимоги чинного законодавства, і вказані порушення призвели до негативних наслідків у вигляді руйнування, зокрема її огорожі. Жодних клопотань про призначення експертиз у цій справі позивачем не заявлено. Також не надано доказів розміщення тимчасової споруди на межі земельних ділянок. Доказів про правий статус обох земельних ділянок матеріали справи не містять, тобто суд позбавлений можливості встановити власників чи користувачів цих земельних, та коло порушених прав особи.

На переконання суду, самого лише листа Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 01.06.2023 №01-36/К-499 недостатньо для доведення своїх позовних вимог.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши докази наявні в матеріалах справи, суд уважає, що в задоволенні позову потрібно відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судови витрати суд залишає за позивачем.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. ст. 16, 375, 391, 396 ЦК України, ст.ст. 39, 91, 103, 152, 158Земельного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.ст. 33, 59, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати залишити на рахунку позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Шполянського

районного суду С.С. Сивокінь

(повний текст рішення складено 17.09.2024)