Дата документу 13.08.2024 Справа № 335/1222/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/1222/24 Головуючий у 1 інстанції: Мінаєв М.М.
№ 22-ц/807/1101/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткова І.В.,

суддів: Кухаря С.В.,

Полякова О.З.,

Секретар Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 березня 2024 року ,

ВСТАНОВИВ

У січні 2024 року ОСОБА_3 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначала, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з 15.11.2018, актовий запис № 1580. Спільних неповнолітніх дітей та майнових спорів не мають.

Підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Зазначає, що вони з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що примирення з відповідачем і подальше спільне життя неможливе, шлюб фактично припинив існування.

Підстави для застосування заходів примирення відсутні, оскільки спільні відносини між сторонами повністю припинені, а їх відновлення є неможливим.

Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 березня 2024 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 15 листопада 2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1580.

Після розірвання шлюбу залишено позивачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та надати сторонам строк для примирення 6 місяців, провадження у справі зупинити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу і просив про її залдоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.11.2018 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1580, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Спільних дітей не мають.

Підставою звернення до суду із вказаним позовом стало те, що відповідач в добровільному порядку не погоджується із тим, що шлюб розпався та збереженню не підлягає. Позивачка втратила почуття любові до відповідача, у сторін відсутні спільні інтереси та різні погляди на сімейне життя.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (частина третя статті 105 СК України).

За приписами статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, і суду не надано будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу, не заявлено клопотань для надання строку на примирення подружжя з метою збереження сім`ї, як і не спростовано доводи позивача про фактичне припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з дотриманням вимог статей 89, 263, 264, 367 ЦПК України, встановивши, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання шлюбу є правильним, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило інтересам позивача.

Встановивши, що шлюб сторін носить формальний характер, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить її інтересам , суд першої інстанції, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Що стосується клопотання скаржника ОСОБА_2 про надання строку на примирення, то колегія суддів вважає його таким, що не підлягає задоволенню з мотивів викладених вище.

Провадження у справі було відкрито ще у січні 2024 року, проте до середини серпня 2024 року сімейні відносини сторони так і не відновили, проживають окремо, що свідчить про зважене рішення позивачки розірвати шлюб.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, відтак у відповідності до норм статей 374,375 ЦПК України, оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 18 березня 2024 року по цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне текст судового рішення складено 14 серпня 2024 р.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков