УХВАЛА

26 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 473/2752/23

провадження № 61-11762ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідачаПархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості частки у відчуженому спільному майні, поділ майна подружжя

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу за договорами позики спільним боргом подружжя та його врахування при стягненні компенсації,

постановив ухвалу про наступне:

1. У червні 2023 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) компенсацію вартості частки відчужених відповідачем транспортних засобів у розмірі 212 830,00 грн та компенсацію вартості частки причепа у розмірі 11 636,00 грн в порядку поділу майна подружжя.

2. У червні 2023 року відповідач подав до суду зустрічний позов, у якому просив визнати борг у загальному розмірі 131 600,00 грн спільним майном подружжя та врахувати його при стягненні компенсації.

3. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 квітня 2024 року первісний позов задоволено, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

4. Додатковим рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 травня 2024 року стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 600,00 грн.

5. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2024 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 квітня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 1 травня 2024 року залишено без змін.

6. Відповідачем подано касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції.

7. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

8. В такому випадку Суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

9. Механізм реалізації права на судовий захист визначає законодавець виключно в законах України (пункт 14 частини першої статті 92 Конституції України).

10. Так само і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплюючи право на справедливий суд, не містить гарантій щодо можливості касаційного оскарження всіх судових рішень.

11. Відсутність можливості оскарження рішення в касаційному порядку автоматично не створює порушення права на справедливий суд.

12. За чинним конституційним правопорядком апеляційний перегляд має здійснюватися щодо кожної справи, яку оскаржено в апеляційному порядку, а в частині касаційного оскарження рішення суду обсяг права на таке оскарження змінено з права касаційного оскарження всіх рішень, крім випадків, встановлених законом, на право касаційного оскарження судового рішення лише у визначених законом випадках (див., наприклад, рішення Конституційного Суду України від 21 липня 2021 року № 5-р(II)/2021).

13. Обґрунтування саме такого підходу в частині касаційного оскарження судового рішення міститься в Пояснювальній записці до проєкту Закону України про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) (реєстр. № 3524), ухваленого як Закон № 1401, де зазначено, що «встановлення законом виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, дасть змогу побудувати ефективну судову систему, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення».

14. В свою чергу згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

15. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

16. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК).

17. Ціна позову у даній справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн, де 3 028,00 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року).

18. Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

19. У касаційній скарзі відповідач не посилаєтьсяна випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

20. Відповідач мав можливість доводити свої заперечення проти первісного позову та наводити доводи на користь свого зустрічного позову в судах двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а тому йому була забезпечена можливість реалізувати своє право на справедливий судовий розгляд.

21. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК).

22. Таким чином, вказані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

23. У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2024 року у справі № 473/2752/23.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: П. І. Пархоменко

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков