ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7669/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Осіпенко Л.М., розглянувши питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та просить стягнути з відповідача матеріальні збитки з сумі 8 684,69 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Позовна заява не відповідає ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме позивачкою не сплачено судовий збір та не надано підтвердження про його сплату.

Позивачка при зверненні з вимогами до суду посилалася на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються від майнового навантаження з метою захисту своїх порушених прав (частина третя стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/24672/15-ц від 19.06.2018 р.

При цьому, позовна заява містить вимогу про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000,00 гривень.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону. Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» позивачці необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та надати до суду докази про відповідну сплату.

Крім того, зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме: позивачкою не чітко зазначено зміст позовних вимог, не вказано яким чином та до якої відповідальності необхідно притягнути ПАТ КБ "Приватбанк", відсутнє обґрунтування розміру моральної шкоди.

Позивачка в заяві зазначає, що грошові кошти були перераховані з картки третьою особою, хоча не вказує її процесуального статусу.

Так, обраний позивачкою спосіб захисту, а саме повернення списаних банком та викрадених коштів, не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, відповідно до якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи зазначене, вказане підлягає виправленню шляхом подання позовної заяви у новій редакції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги чинного законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Враховуючи викладене, керуючись ст.175,177,185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху.

Копію ухвали направити позивачці та повідомити про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення/отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Осіпенко Л.М.