УХВАЛА

05 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 757/30409/21-ц

провадження № 61-10511ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Фаловської Ірини Миколаївни від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої органами державної влади,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2024 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, заявнику надано строк для усунення її недоліків. Заявнику роз`яснено строк, порядок виконання вимог ухвали та попереджено про наслідки невиконання її вимог.

01 серпня 2024 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, в яких заявив відвід судді Верховного Суду Фаловській І. М. з підстав сумнівів у її неупередженості та об`єктивності.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2024 року заявлений у додаткових поясненнях у справі ОСОБА_1 відвід судді Фаловській І. М. визнано необґрунтованим. Заявлений ОСОБА_1 відвід судді Фаловській І. М. передано для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву провідвід судді Фаловської І. М. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Краснощокову Є. В.

Заява про відвід судді Верховного Суду Фаловської І. М. обґрунтована тим, що суддя Верховного Суду Фаловська І. М., на його думку: у 2016 році задекларувала недостовірну інформацію щодо фінансових зобов`язань; вимоги про подання заявником уточненої касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та надання доказів надсилання в електронній формі або листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги, про що зазначено в ухвалі Верховного Суду від 26 червня 2024 року, є надмірним формалізмом; зарахування Фаловської І. М. суддею до складу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду свідчить про невиконання посадовими особами органу державної влади прямої дії статті 8 Конституції України та нелегітимність Фаловської І. М. як судді.

Заявник вказує, лише наявність сумніву у нього та навіть сторонньої особи є підставою за пунктом 2.5 Бангалорських принципів для відводу судді.

Відповідно до частин першої - третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Belukha v. Ukraine, № 33949/02, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року). У кожній окремій справі необхідно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Pullar v. United Kingdom, № 22399/93,ЄСПЛ, від 10 червня 1996 року, § 38).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Фаловської І. М. свідчить, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді та відсутнє обґрунтування підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Фаловської І. М.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Фаловської Ірини Миколаївни від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої органами державної влади відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков