ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1518/2009
Провадження № 2/483/15/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19 червня 2009 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким він передав відповідачу 30000 грн. зі строком повернення до 10 вересня 2009 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань та не поверненням коштів у встановлений договором строк, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 30000 грн. боргу за договором позики.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2009 року затверджено укладену сторонами мирову угоду, згідно з якою в рахунок погашення боргу за договором позики від 19 червня 2009 року в розмірі 30000 грн. ОСОБА_4 передає, а ОСОБА_1 приймає в особисту власність земельну ділянку розміром 0,5 га, що є власністю ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 248577, виданого 09 лютого 2009 року Очаківською райдержадміністрацією та зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 86, провадження у справі, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), закрито.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року до участі у справі було залучено правонаступників ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 23 серпня 2018 року апеляційну скаргу РЛП «Кінбурнська Коса» задоволено, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2009 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 15 лютого 2021 року провадження у справі було зупинено до прийняття Верховним Судом рішення у цивільній справі № 2-661/11 за позовом ОСОБА_2 до Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою від 05 січня 2022 року провадження у справі було поновлено, оскільки ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 2-661/11 касаційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення.

Ухвалою від 01 лютого 2022 року провадження у справі було зупинено до прийняття Верховним Судом рішення у цивільній справі № 483/469/20 за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївськй області до ОСОБА_2 , третя особа Регіональний ландшафтний парк «Кінбурнська коса», про визнання недійсним державного акту та повернення земельної ділянки.

24 червня 2022 року Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 483/469/20 касаційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення.

Ухвалою від 19 серпня 2022 року провадження у даній справі було поновлено та її призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою від 28 вересня 2022 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою від 10 травня 2023 року провадження у справі було зупинено на час проведення медіації.

19 січня 2024 року ухвалою суду провадження у справі було поновлено та її призначено до розгляду у судовому засіданні.

В подальшому справа неодноразово призначалась до розгляду однак відкладалась за заявами сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_2 надав до суду заяву про перенесення розгляду справи або у випадку неможливості її перенесення просив розглянути справу без його участі, а також в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила.

Відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19 червня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 передав відповідачу 30000 грн. зі строком повернення до 10 вересня 2009 року, що підтверджується копією розписки від 19 червня 2009 року та копією договору позики (т. 1 а.с. 24-26).

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2009 року затверджено укладену сторонами мирову угоду, згідно з якою в рахунок погашення боргу за договором позики від 19 червня 2009 року в розмірі 30000 грн. ОСОБА_4 передає, а ОСОБА_1 приймає в особисту власність земельну ділянку розміром 0,5 га, що є власністю ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №248577, виданого 09 лютого 2009 року Очаківською райдержадміністрацією та зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №86 та закрито провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) (т. 1 а.с. 29-30).

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 лютого 2018 року частково відновлено втрачене судове провадження у даній справі та 05 березня 2018 року справу разом з апеляційною скаргою направлено до апеляційного суду (т. 1 а.с. 21).

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 квітня 2018 року задоволено заяву першого заступника прокурора Миколаївської області про вступ у цивільну справу (т. 1 а.с.62).

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 квітня 2018 року зупинено апеляційне провадження до визначення кола спадкоємців ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залучення їх до участі у справі (т. 1 а.с. 68).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року до участі у справі було залучено правонаступників ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 97).

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 23 серпня 2018 року апеляційну скаргу РЛП «Кінбурнська Коса» задоволено, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2009 року про затвердження укладеної сторонами мирової угоди скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Зазначений правовий висновок, зроблений Верховним Судом України та викладений в Постанові судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов`язковим для всіх судів України.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 526, 1049, 1053 ЦК України відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, вчасно суму боргу позивачеві не повернув, на день розгляду справи судом борг ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 , спадкоємцями якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає 30000 грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

При цьому, за статтею 545 ЦК України, кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, на вимогу боржника повинен видати йому розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові.

У разі неможливості повернення боргового документу кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним обов`язку і, навпаки, знаходження такого документу у кредитора засвідчує факт невиконання боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що позивачем процесуальний обов`язок доказування було виконано, він надав суду розписку на підтвердження факту невиконання боржником ОСОБА_4 своїх зобов`язань за договором позики, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) в рахунок заборгованості за договором позики від 19 червня 2009 року 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 серпня 2024 року.

Головуючий: