МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2024 р. Справа №370/2235/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Ощадбанк», позивач, банк), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , (далі ОСОБА_1 , відповідач, позичальник), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за договором про споживчий кредит № 02 від 03.08.2023 р. у сумі 128 655,83 грн. Також банк просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.08.2023 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 02 (далі - Кредитний договір), на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у визначеному Кредитним договором.

Згідно із пунктом 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 120 000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше «03» серпня 2028 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору.

У відповідності до п. 2.4.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти):

в розмірі 56% річних з дати отримання кредитних коштів по 03.08.2028 включно, якщо інший розмір процентної ставки не буде встановлено відповідно до умов п.п. 2.4.1.2 Договору (п.п. 2.4.1.1 Договору);

в розмірі 44% у випадку виконання позичальником умов встановлених п.п. 2.4.1.2 Договору.

Згідно із п. 3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

При цьому, згідно п. 1.1.15 Кредитного договору поточний рахунок - рахунок відкритий в Банку Позичальником поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно із пунктом 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2 000,00 грн та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, до 28 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з вересня 2023.

Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором.

Станом на 28.06.2024 розмір заборгованості Відповідача перед Банком за договором про споживчий кредит становить:

104 000.00 грн - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу);

24 655.83 грн - загальна сума прострочених нарахованих відсотків;

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, з врахування заборгованості за кредитом, відсотками, пенею, 3% річних та інфляційними втратами, яка підлягає стягненню з відповідача складає 128 655.83 грн.

У порушення ст. ст. 525-527, 530, 536, 1054 ЦК України відповідач зобов`язань не виконує, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 07.08.2024 року позовну заяву АТ «Ощадбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

30.08.2024 року від відповідача надійшов відзив про визнання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

03.08.2023 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 02, на умовах якого Позивач надав, а Відповідач отримав суму кредиту у визначеному Кредитним договором (а.с. 10-21).

Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором.

Згідно із пунктом 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 120 000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше «03» серпня 2028 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору.

У відповідності до п. 2.4.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти):

в розмірі 56% річних з дати отримання кредитних коштів по 03.08.2028 включно, якщо інший розмір процентної ставки не буде встановлено відповідно до умов п.п. 2.4.1.2 Договору (п.п. 2.4.1.1 Договору);

в розмірі 44% у випадку виконання позичальником умов встановлених п.п. 2.4.1.2 Договору.

Згідно із п. 3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

При цьому, згідно п. 1.1.15 Кредитного договору поточний рахунок - рахунок відкритий в Банку Позичальником поточний рахунок № НОМЕР_1 .

За змістом пункту 3.1.1. Кредитного договору Банк надає Кредит з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання Кредиту (Умови надання Кредиту):

3.1.1.1 сплати Позичальником комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 6 000,00 грн протягом 1 (одного) Банківського дня з моменту підписання цього Договору.

3.1.1.2. Банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунку Позичальника одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми Кредиту, для чого Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на Поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з Поточного рахунку в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді Кредиту, у зв`язку з чим сума коштів (в тому числі отриманих у вигляді Кредиту), що буде доступна йому для використання на Поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди Банку.

Згідно із пунктом 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2 000,00 грн та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, до 28 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з вересня 2023.

За умовами пункту 4.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний: належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання, у строки, обумовлені цим Договором повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у випадку порушення умов цього Договору, достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з Кредитного договору.

Відповідно до пункту 8.3. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Отже, за Кредитним договором та виникли зобов`язання:

в Банку - надати Позичальнику кредит у розмірі встановленому Кредитним договором;

в Позичальника - повернути отримані кредитні кошти в встановлений строк, сплачувати проценти, а також штрафні санкції (у випадку їх наявності).

Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому кредитним договором.

В той же час, Позичальник систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасності та повноти сплати кредиту та процентів, згідно встановленого графіку.

У відповідності умов Кредитного договору сторони погодились, що у разі невиконання Позичальником будь - якого зобов`язання визначеного Кредитним договором, Банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121- III зі змінами та доповненнями, банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2).

Відповідно до ч. 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, шо були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, як зазначалось вище та всупереч вищенаведеному, Відповідачем систематично порушувались умови кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту) протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення простроченої заборгованості.

В свою чергу, в підпункті 4.2.1 Кредитного договору Позивач та Відповідач домовились, що Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому договору.

Пунктом 4.2.2 Кредитного договору, встановлює право Банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, відповідно до умов кредитного договору та в силу приписів Закону, Позивач має право стягнути з Відповідача всю суму заборгованості за Кредитним в судовому порядку.

Відповідно до п.3.10.1. Кредитного договору, Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь - які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними Позичальником з Банком, вимагати повернення суми Кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь - якими іншими нарахованими сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно у разі, якщо відбулась: затримання сплати частини Основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування Кредитом на один календарний місяць.

В свою чергу, у відповідності до п. 3.10.3 Кредитного договору, строк повернення Кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованості за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань Позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 календарних днів.

Крім того, сторони погодили зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням відкладальних обставин, зокрема у разі прострочення виконання зобов`язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на сірок понад 88 календарних днів (п.3.11.2.2. Кредитного договору).

Отже, сторони Кредитного договору розмежували Зміну (зменшення) терміну остаточного повернення кредиту з дати виникнення відкладальної обставини в договорі через прострочення боржника в частині чергових платежів понад 88 календарних днів та Право Банку вимагати дострокового повернення кредиту в інших випадках порушення договору, із встановленням обов`язку позичальника повернути кредит (після пред`явлення Банком вимоги про це.

В свою чергу право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договору належить виключно позивачеві. Право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору є правом, а не обов`язком особи, як добровільно, виходячи із власних інтересів його використовує. Встановлення законом обов`язкової досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Станом на 28.06.2024 розмір заборгованості Відповідача перед Банком за договором про споживчий кредит становить:

104 000.00 грн - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу);

24 655.83 грн - загальна сума прострочених нарахованих відсотків;

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, з врахування заборгованості за кредитом, відсотками, пенею, 3% річних та інфляційними втратами, яка підлягає стягненню з відповідача складає 128 655.83 грн (а.с. 5).

На підтвердження позовних вимог Банку та фактів, викладених в даній позовній заяві зокрема, щодо: надання Кредиту Позичальнику, виконання зобов`язань за Договором Позичальником припинення виконання Позичальником зобов`язань за Договором, наявної заборгованості Договором, позивачем надано виписки по рахункам Позичальника (а.с. 6-9). Банківські виписки по рахунку Позичальника є належними та допустимими доказами по справі враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 2, 14, 15 п. 3 гл. 1, п. 30 Положення про організацію бухгалтерської обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках Україні: затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, бухгалтерський облік в банках - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передавання інформації про операції банку зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень Бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Регістр; синтетичного та аналітичного обліку операцій є носіями спеціального формату (паперові, електронні у вигляді відомостей, книг, журналів, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Первинним документом є документ, який містить відомості про операцію.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.03.2018 у справі № 225/4626/15-ц надав роз`яснення щодо врахування виписок по банківським рахункам Позичальника, як доказів по справі, а саме: «Згідно з п. 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунково - касове обслуговування - послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку, дату здійснення останньої (попередньої) операції, дату здійснення поточної операції, код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, суму вхідного залишку за рахунком, код банку-кореспондента, номер рахунку кореспондента, номер документа, суму операції (відповідно за дебетом або кредитом), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, якщо виписка з рахунку відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до умов договору, укладеного між Клієнтом і банком, то такий документ є доказом, який судом оцінюється відповідно до вимог ЦПК України.»

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тож, приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку відповідач визнав, а тому її слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору (3028,00 грн.) в сумі 1514,00 грн., при цьому решту 50 відсотків судового збору в сумі 1514,00 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету, оскільки відповідач визнав позов.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 206, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит № 02 від 03.08.2023 р. у сумі 128 655,83 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 1514,00 грн.

Повернути Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 1514,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.09.2024 року.

Реквізити сторін:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27, .

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л.В. Білоцька