Справа № 444/1287/24
Провадження № 2/444/680/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення завданої шкоди (страхового відшкодування) та матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся 28.03.2024 до Жовківського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якій просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в його користь 68610,25 грн. завданої шкоди (страхового відшкодування); стягнути з ОСОБА_2 в його користь 60932,73 грн. відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою; стягнути із відповідачів в рівних частинах витрати за проведення оцінки автомобіля в розмірі 4000 грн. та судові витрати.

В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, 09.07.2023р. о 19.год.40 хв. в с. Заглина по вул. Центральна, Львівської області ОСОБА_2 керуючи мотоциклом Leaf без номерних знаків, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , чим завдав транспортним засобам технічних пошкоджень.

За фактом даної ДТП було порушено кримінальне провадження.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Львівського РУП ГУНП у Львівській області від 28.08.2023р. було закрито кримінальне провадження №0000272 у зв`язку із відсутністю в діях водіїв ознак кримінального правопорушення, а в діях ОСОБА_1 встановлено ознаки адміністративного правопорушення.

Згідно постанови Жовківського районного суду від 05.01.2024р. у справі №444/2631/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовківського районного суду від 18.08.2023 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, тобто він був винним у тому що перебував у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП.

Також, постановою Жовківського районного суду від 18.08.2023 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУПАП, тобто у нього був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власника ТЗ.

Як вбачається із наведених фактів, розслідування кримінального провадження відбувалось значний час, а потім ще тривалий час розглядалась у суді справа про адміністративне правопорушення. Така невизначеність та гостра потреба у користуванні автомобілем змусила ОСОБА_1 відремонтувати автомобіль. Перед ремонтом він звернувся до ТзОВ «Експерт-сервіс для проведення вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Згідно звіту №1858/23 ТзОВ «Експерт-сервіс» про оцінку автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 129 542,98грн.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля складає 68 610,25грн.

Оскільки транспортний засіб заподіювача шкоди не був застрахований, 10.01.2024р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ, оскільки згідно Закону саме вона повинна виплачувати страхове відшкодування.

Однак, 22.02.2024р. МТСБУ відмовило у відшкодуванні шкоди, оскільки на момент огляду експертом автомобіля (лютий 2024 р.) він вже був відремонтований.

Вважає таку відмову безпідставною.

Також вказує, що згідно звіту №1858/23 ТзОВ «Експерт-сервіс» про оцінку автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 129 542,98грн. Сума що підлягає стягненню із МТСБУ становить 68 610,25грн. Решта суми (129 542,98грн. - 68 610,25) у розмірі 60 932,73грн. підлягає стягненню із заподіювача шкоди, а саме із ОСОБА_2 .

Крім заподіяної шкоди належного позивачу транспортного засобу він зазнав і інші витрати, зокрема вартість проведення експертного дослідження 4 000 грн. та судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2024 року визначено суддю Ясиновського Р.Б. для розгляду судової справи.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 15 квітня 2024 року постановлено відкрити провадження в справі, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі та призначено судове засідання на 05 червня 2024 року.

05.06.2024 справа була знята з розгляду (не розглядалась) у зв`язку із відсутністю енергопостачання у приміщенні Жовківського районного суду Львівської області та судове засідання було відкладено на 18.07.2024, про що повідомлено сторони.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав наведених в судовому засіданні, просили позовні вимоги задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надходило на адресу суду клопотань, відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Секретар О.Л. в судовому засіданні позов не визнала та просила в задоволені такого відмовити з підстав того, що в матеріалах справи відсутні дані того, що т/з яким керував ОСОБА_2 належить саме йому, а тому на її думку відповідач ОСОБА_2 є неналежний відповідач. Також вважає, що оцінка відновлювальних робіт є проведена з порушенням, оскільки про таку було не відомо самому ОСОБА_2 Просила в позові відмовити.

Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не прибув. Представник відповідача за довіреністю адвокат Гусєв П.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі до М(Т)СБУ з тих підстав, що позивач у встановлений день не надав для огляду та визначення шкоди свій транспортний засіб та повідомив аварійного комісара, що автомобіль вже відремонтовано, тобто своїми діями позивач позбавив можливості в порядку ст. 33, 34 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з" визначити роззмір шкоди, а також враховуючи, що потерпіла особа отримує право на самостійний вибір оцінювача тільки в разі якщо представник МТСБУ не з`явився у визначений строк то вважає, що наданий позивачем висновок 5476/12-22 від 26.12.2022 р. є неналежним доказом. Справу просив розглянути справу у відсутності представника М(Т)СБУ та стягнути із позивача витрати, які планує понести М(Т)СБУ у зв`язку із розглядом справи у розмірі 2 000.00 грн.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено наступне.

09.07.2023р. о 19 год. 40 хв. в с. Заглина по вул. Центральна, Львівської області ОСОБА_2 керуючи мотоциклом Leaf без номерних знаків, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , чим завдав транспортним засобам технічних пошкоджень.

За фактом даної ДТП було порушено кримінальне провадження.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Львівського РУП ГУНП у Львівській області від 28.08.2023р. було закрито кримінальне провадження №0000272 у зв`язку із відсутністю в діях водіїв ознак кримінального правопорушення, а в діях ОСОБА_1 встановлено ознаки адміністративного правопорушення.

Згідно постанови Жовківського районного суду від 05.01.2024р. у справі №444/2631/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовківського районного суду від 18.08.2023 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, тобто він був винним у тому що перебував у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП.

Також, постановою Жовківського районного суду від 18.08.2023 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУПАП, тобто у нього був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власника ТЗ.

У зв`язку із тривалим розслідування кримінального провадженнята тривалим часом розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також потреби позивача у користуванні автомобілем, останній відремонтував автомобіль.

Перед ремонтом позивач звернувся до ТзОВ «Експерт-сервіс для проведення вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Згідно звіту №1858/23 ТзОВ «Експерт-сервіс» про оцінку автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 129 542,98грн.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля складає 68 610,25грн.

Оскільки транспортний засіб заподіювача шкоди не був застрахований, 10.01.2024р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ, оскільки згідно Закону саме вона повинна виплачувати страхове відшкодування.

22.02.2024р. МТСБУ відмовило у відшкодуванні шкоди, оскільки на момент огляду експертом автомобіля (лютий 2024 р.) він вже був відремонтований.

На думку суду така відмова у виплаті страхового відшкодування є безпідставною виходячи з наступного.

Згідно ст. 6 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За правилами статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Зі статті 980 ЦК України слідує, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Страхування може бути добровільним або обов`язковим (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Одним з видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини в даній сфері регламентує Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N1961-IV (далі - Закон N1961-IV).

Таким чином, предметом даного спору є вимога про відшкодування завданої матеріальної шкоди у вигляді сплати матеріального збитку завданого позивачу, в результаті пошкодження його транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі статтею 5 вищевказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до пунктів 1 та 4 статті 9 Закону N1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з підпунтком "а" п.44.1 ст.44 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як вбачається із наведених фактів транспортний засіб ОСОБА_4 не був застрахований, від так саме МТСБУ зобов`язане виплатити ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу - 68 610,25грн.

МТСБУ вважає, що Позивач не виконав вимоги Закону та відповідно вони не можуть встановити реальні збитки внаслідок ДТП.

Однак, на думку суду Позивачем не було порушено норм Закону, він повідомив власну страхову компанію ТДВ "СК "ГАРДІАН" протягом 3-х днів із часу настання ДТП, що передбачено прямо ст. 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» а саме, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Підстава відмовив МТСБУ у виплаті страхового відшкодування є необґрунтованою та безпідставною у зв`язку із тим, що ДТП було зафіксовано протоколом огляду місця події від 09.07.2023 року та відповідно були зафіксовані усі ушкодження спричинені внаслідок ДТП також такі вбачаються із фото таблиці до протоколу ОМП.

Більше того, коли був автомобіль повернутий Позивачу працівниками поліції ним було замовлено незалежну оцінку на предмет понесених збитків внаслідок ДТП, та складено звіт №1858/23 ТзОВ «Експерт-сервіс» про оцінку автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, підстав у МТСБУ стверджувати, що не можливо встановити обставини ДТП та вартість пошкоджень автомобіля у МТСБУ не має.

Більше того, в судовому порядку справа про адміністративну відповідальність ОСОБА_2 у вчинені ДТП розглядалась тривалий час і остаточне рішення було ухвалено лише 05.01.2024 року, тому позивач раніше із заявою до страховика не звертався.

Враховуючи вищевикладене на думку суду із відповідача - МТСБУ підлягає стягненню страхова виплата в розмірі 68 610,25грн.

Крім цього, як вказано вище, згідно звіту №1858/23 ТзОВ «Експерт-сервіс» про оцінку автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 129 542,98грн.

Сума що підлягає стягненню із МТСБУ становить 68 610,25грн.

Решта суми (129 542,98грн. - 68 610,25) у розмірі 60 932,73грн. підлягає стягненню із заподіювача шкоди, а саме із ОСОБА_2 .

Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналогічне трактування закону зазначене у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".

У відповідності до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, із Відповідача 1 слід стягнути 60 932,73грн., як різницю між розміром шкоди та розміром страхової виплати.

Згідно п 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки`розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Крім цього, щодо позиції Відповідача № 2 Моторне (транспортне) страхове бюро України, що оскільки Позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування лише в січні 2024 року та при огляді автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 було встановлено, що він відремонтований на час проведення огляду, а тому Відповідач посилається, на те, що він не може оглянути автомобіль, а відповідно встановити збитки, що і є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 991 ЦК України, п. 37.1.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховик має право відмовитись від здійснення страхової виплати у разі невиконання потерпілим своїх обовязків, визначених цим Законом, якщо це призвело неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини і обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Порушення обов`язку із збереження пошкодженого майна до його огляду представником страховика чи МТСБУ, перешкоджання у з`ясуванні розміру збитку (п. 33.3 ст. 33, п. 33-1 ст. 33-1, п.п. 34.2 та 34.3 ст. 34, пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону). Такі обов`язки потерпілого визначені статтями 33 та 33-1 Закону.

Так, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (п. 33.3. ст. 33 Закону). Відповідно до п. 33-1.1. ст. 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Таким чином, невиконання потерпілим обов`язків, які визначені статтями 33 та 33-1 Закону може бути підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування лише в тому випадку, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини і обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, такої правової Позиції притримується Верховний Суд у Постанові від 29 липня 2019 року у справі № 501/212/17.

Згідно із ст. 37.1.3 Закону України «Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 37.1. Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Отже, якщо проаналізувати норму матеріального права на яку посилається страховик, як на підставу відмовив у виплаті страхового відшкодування, то звертаю увагу суду на те, що конструкція статті передбачає не тільки не збереження ТЗ в пошкодженому вигляді про що вказує Страховик, а і наслідок таких дій є те, що страховик (МТСБУ) не може встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідач МТСБУ у Відзиві не зазначив, що саме він не може встановити внаслідок ДТП.

Належними та допустимим доказами підтверджено, обставини ДТП, які підтверджуються протокол огляду місця події від 09.07.2023 року, яким зафіксовано сам факт ДТП та пошкодження отримані ТЗ.

Окрім того, за результатами досудового розслідування була винесена постанова слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП ГУНП у Львівській області від 28.08.2023 рок, якою було закрито кримінальне провадження №0000272 у зв`язку із відсутністю в діях водіїв ознак кримінального правопорушення, а в діях ОСОБА_1 встановлено ознаки адміністративного правопорушення.

Згідно постанови Жовківського районного суду від 05.01.2024 року у справі №444/2631/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Після цього Позивач із заявою від 10.01.2024 року звернувся до МТСБУ про виплату страхового відшкодування на тій підставі, що суд встановив винну особу у вчиненні ДТП 09.07.2023 року, яким являється ОСОБА_2

Транспортний засіб Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 був оглянутий спеціалістом 03.08.2023 року тобто через місяць після настання ДТП. Після цього він був, вже відремонтований.

Огляд автомобіля проводився незалежним експертом, який склав звіт № 1858/23 ТзОВ «Експерт-сервіс» про оцінку автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 129 542, 98 грн.

Окрім того, варто зазначити, що жодних норм Позивачем не було порушено, він повідомив власну страхову компанію протягом 3-х днів із часу настання ДТП, що передбачено прямо ст. 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» а саме, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Очевидно, що Відповідач ОСОБА_2 не повідомив свого страховика про настання ДТП, що і спричинило ситуацію яка виникла.

Як вже вказувалось вище, підстава відмовив МТСБУ у виплаті страхового відшкодування є необґрунтованою та безпідставною у зв`язку із тим, що ДТП було зафіксовано протоколом огляду місця події від 09.07.2023 року та відповідно були зафіксовані усі ушкодження спричинені внаслідок ДТП також такі вбачаються із фото таблиці до протоколу ОМП.

Більше того, коли був автомобіль повернутий Позивачу працівниками поліції ним було замовлено незалежну оцінку на предмет понесених збитків внаслідок ДТП, та складено звіт №1858/23 ТзОВ «Експерт-сервіс» про оцінку автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже, підстав у МТСБУ стверджувати, що не можливо встановити обставини ДТП та вартість пошкоджень автомобіля у МТСБУ не має та жодних обгрунтованих доводів Відповідачем не наведено.

Вина Відповідача 1 підтверджується постановою Жовківського районного суду від 05.01.2024р. і те що, т/з яким він керував не належить йому, на думку суду не має значення при вирішенні питання відшкодуваня матеріальної шкоди.

Крім заподіяної шкоди належного позивачу транспортного засобу він зазнав і інші витрати, зокрем- вартість проведення експертного дослідження - 4 000грн. та судові витрати.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь ОСОБА_1 68610,25 грн. завданої шкоди (страхового відшкодування).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 60932,73 грн. відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Стягнути із відповідачів в рівних частинах витрати за проведення оцінки автомобіля в розмірі 4000 грн. та судові витрати в розмірі 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Підлісся Жовківського району Львівської області, паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 16 травня 2003 року, адреса реєстрації місця проживання: с. Підлісся, Львівський район, Львівська область, 80327, фактично проживає в АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , ел. кабінет відсутній)

Відповідач 1: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , УНЗР 290, паспорт громадянина України НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , тел. не відомий).

Відповідач 2: Моторне (транспортне) страхове бюро України (місцезнаходження: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, а/с 272, Київ - 2, 02002, код 21647131, тел. , ел. пошта: , ел. кабінет наявний).

Повне рішення складено 02 серпня 2024 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.