Провадження № 2/357/4223/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківський міськрайонний суд Київської області звернулась ОСОБА_1 із позовними вимогами про збільшення розміру аліментів, які стягуються на її утримання з ОСОБА_2 на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 24.05.2018 року по справі № 357/6067/16-ц , з 1 / 12 частини її доходів до 1 / 4 частини від всіх видів доходу ОСОБА_2 .

Позивач наводить правові підстави для зміни розміру аліментів, посилаючись на ст. 192 СК України, та зазначає, що сума стягнутих рішенням суду аліментів є недостатньою, і з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму у 2024 році, позивач потребує більшої матеріальної допомоги. ОСОБА_2 приходиться позивачу донькою, після винесення рішення про стягнення аліментів, матеріальний та сімейний стан ОСОБА_2 змінився, значно поліпшився, відповідач на даний час працює продавцем-консультантом непродовольчих товарів, отримує мінімальну заробітну плату, та пенсію по інвалідності 3-ої групи, її дитина досягла повноліття. Крім того, 19.10.2019 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Відповідач вже двічі зверталась до суду з позовом про зменшення та звільнення від сплати аліментів, не бажає утримувати свою матір, яка є особою похилого віку, перебуває в складному матеріальному становищі, має хронічні захворювання, проживає у своєї молодшої дочки ОСОБА_4 , яка добровільно допомагає та підтримує матір.

13.08.2024 року відповідач ОСОБА_2 подала суду відзив на позов, заперечуючи позовні вимоги зазначила, що її матеріальний стан не покращився, а навпаки, погіршився, оскільки її дочка ОСОБА_5 досягнувши повноліття, вступила на навчання за контрактом (платно) в Білоцерківський національний аграрний університет. Згідно договору про надання платних послуг вартість навчання становить 89000 грн за 5 років (по 17800 грн. за рік). Також відповідач вказала, що вона працює в ФОП ОСОБА_6 , де отримує мінімальну заробітну плату 3220 грн., являється інвалідом 3-ї групи і отримує пенсію 2343 грн. Батько її дочки, ОСОБА_7 , матеріально не допомагає дитині, а тому за рішенням суду з нього були стягнені аліменти, але жодної оплати здійснено не було. Чоловік відповідача ОСОБА_3 , пенсіонер, допомагає своїй матері похилого віку, а також сплачує аліменти своїй повнолітній дочці, яка навчається в університеті. Відповідач вказала, що її дохід складається із заробітної плати та пенсії. На сьогоднішній день, цей дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла та допомогу матері, дитині та інше. ОСОБА_2 має захворювання - бронхіальну астму, є гормонозалежною, постійно купує та використовує вартісні інгалятори. Натомість, матеріальний стан позивача задовільний, ОСОБА_1 має у власності садовий будинок в с. Шкарівка Білоцерківського району, земельну ділянку площею 0,0587 га, житловий будинок в с. Сорокотяги Жашківського району Київської області, частину цього майна позивач набула у власність після ухвалення рішення про стягнення на її користь аліментів. ОСОБА_1 умисно чинить моральний та психологічний тиск на відповідача, порушує батьківські права, вимагає більшого.

Ухвалою судді від 30.07.2024 року по справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.23).

13.08.2024 року відповідач направила суду відзив по справі (а.с. 28-29 )

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Дульдієр О.П. підтримав позов.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1 та за постановою Апеляційного суду Київської області від 24.05.2018 у справі № 357/6067/16-ц, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь матері ОСОБА_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 травня 2016 року (а.с.3-7).

Вказана постанова Апеляційного суду Київської області набрала законної сили, позивачу було видано виконавчий лист, відбувається стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, присуджених за постановою суду від 24.05.2018 у справі № 357/6067/16-ц.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2023 року у справі № 357/9081/22 було відмовлено у задоволені вказаного позову ОСОБА_2 . Постановою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року у справі № 357/9081/22 апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2023 року залишено без змін.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, інвалідність встановлена з 22.06.2016р., довічно (а.с.31)

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» від 22.08.2022р. ОСОБА_2 має діагноз бронхіальна астма ІІ ст., середньо-важка форма, персистуючий перебіг.

Згідно довідки про доходи від 03.07.2024 р. розмір пенсії позивача ОСОБА_1 становить 2361 грн. та за період з 01.01.2024р. по 30.06.2024 р. складає 13 630 грн. (а.с.15).

Загальна сума доходів відповідача ОСОБА_2 в період з 01.11.2023 р. по 31.07.2024р., без урахування аліментів становить 31751 ,89 грн. (а.с.56)

Відповідач має дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.2005р. (а.с.30).

Встановлено, що ОСОБА_5 є студентом 2 курсу заочної форми навчання за спеціальністю «Право» Білоцерківського національного аграрного університету, За контрактом. Наведене підтверджується довідкою № 027 від 07.08.2024, виданої деканом факультету ОСОБА_8 (а.с.36).

За договором про надання платної освітньої послуги у закладі вищої освіти від 10.08.2023 року за спеціальністю «Право» загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 89000 грн. (а.с.34-35).

Згідно квитанції від 31.08.2023, 27.12.2023 ОСОБА_2 здійснила оплату за навчання спеціальність «Право» в сумі 8950 грн., 8900 грн. (а.с. 52).

В підтвердження своєї позиції про скрутне матеріальне становище, відповідач надала товарні чеки і квитанції про придбання ліків, скрін з сайту Tabletki.ua щодо вартості інгаляторів, довідку ПУМБ про використаний ОСОБА_2 ліміт на банківському рахунку.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 389891631 від 06.08.2024, вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно у ОСОБА_2 відомості відсутні (а.с.41).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 389339413 від 02.08.2024р., вбачається, що ОСОБА_1 є власником садового будинку за адресою: с. Шкарівка Білоцерківського району, договір купівлі-продажу, садового будинку, серія та номер: 423, виданий 04.03.2020; обліковується земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0057, договір купівлі-продажу, серія та номер: 422 земельної ділянки, виданий 04.03.2020; житлового будинкк за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу, серія та номер: 953, виданий 24.05.2013 (а.с.39-40).

При вирішенні спору про збільшення розміру стягнутих аліментів на утримання непрацездатної матері, суд виходить із того, що статтею 51 Конституції України встановлений обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу даної правової норми вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу/потребу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Необхідність зменшення чи збільшення розміру аліментів визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища одержувачів та платників аліментів. До уваги приймається отримання батьками/дітьми пенсії, державних пільг, субсидій, наявність майна, що може приносити дохід, тощо.

Позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що вона є пенсіонером і отримує пенсію в розмірі 2 361 грн., якої не вистачає їй на життя, інші джерела існування відсутні, а дохід відповідача складається із заробітної плати і пенсії по інвалідності. Крім того, одна істотна обставина, яка була врахована судом при визначенні розміру аліментів, - наявність у відповідача неповнолітньої дитини, відпала. Донька відповідача досягла повноліття та має батька, який може надавати їй матеріальну допомогу, оплачувати навчання. А також, позивач стверджує, що факт укладення відповідачем шлюбу, тобто зміна її сімейного стану, слід розцінювати як поліпшення становища платника аліментів, що також є підставою для збільшення розміру аліментів, який був раніше визначений рішенням суду.

Враховуючи встановлені судом обставини, аналізуючи надані докази, позиції сторін, суд не вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану, в бік поліпшення, платника аліментів - відповідача по справі, в порівнянні з її матеріальним становищем на момент винесення судом рішення про стягнення аліментів.

Дійсно, після стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/ 12 частини всіх видів доходу ОСОБА_2 , її дитина досягла повноліття, але матеріали справи містять докази, що донька відповідача продовжує навчання, за контрактом та відповідач оплачує дане навчання. Суду не надано доказів в підтвердження, що після стягнення судом аліментів, з травня 2016 року, відповідач набула у власність нерухоме чи рухоме майно. Дохід відповідача не збільшився та складається з мінімальної заробітної плати і пенсійного забезпечення по інвалідності (ІІІ гр.). Реєстрація в жовтні 2019 року шлюбу між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в даному випадку, не є тією обставиною, що впливає на збільшення розміру аліментів, оскільки ОСОБА_3 не має обов`язку утримувати свою тещу, та відсутні докази, що він має можливість утримувати ОСОБА_2 чи інших осіб. При цьому, відповідач надала докази, що її чоловік ОСОБА_3 є непрацездатною особою (а.с.33). Наведене позивач не спростувала.

Отже, суд не встановив обставин щодо суттєвих змін матеріального стану платника аліментів (відповідача), в порівнянні з її матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з неї на користь матері аліментів, що відповідно до положень ст. 192 СК України слугувало б підставою для перегляду та збільшення розміру аліментів.

Сам факт зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб не зумовлює виникнення обов`язку для збільшення розміру аліментів.

Позивач не надала доказів щодо погіршення свого стану здоров`я. З наданих суду доказів вбачається, що матеріальний стан позивача після стягнення судом аліментів на її утримання поліпшився, оскільки 04.03.2020 року вона набула у власність за договором купівлі-продажу садовий будинок і земельну ділянку в с. Шкарівка Білоцерківського району. а також з 2013 року залишилася власником житлового будинку в с. Сорокотяги Жашківського району. Наведене дає можливість стверджувати, що не відбулося суттєвих змін матеріального стану одержувача аліментів в сторону погіршення .

В даному випадку, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, не вбачає підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів, що стягуються на утримання позивача.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. ( Висновок ВС викладений у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

Позивачем не надано належних, достатніх та безперечних доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову. Позивач скористалася своїм правом на судовий захист, однак її позиція не знайшла свого підтвердження в ході розгляду даного спору судом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265, 279, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 27.08.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола