Єдиний унікальний номер 725/7330/24
Номер провадження 2-о/725/834/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю:

секретаря судового засідання Калинич Н. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей та визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники в порядку ст. 109 СК України звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу.

Посилались на те, що 19 серпня 2011 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №450.

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаються на те, що проживають окремо, не мають спільного побуту та не мають шлюбних відносин. У зв`язку із запровадженням військового стану ОСОБА_1 переїхала до Польщі, де працює та проживає. Спільний син не соціалізувався в Польщі із мамою та приїхав до батька та не бажає проживати разом із матір`ю.

Вказували, що сторони доовилиь та на даний час ОСОБА_2 самостійно виховує та утримує свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 та забезпечує всі його потреби, а саме харчування, лікування, одяг, навчання, розвиток, мати не приймає участі у житті дитини.

Просили розірвати шлюб та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком неповнолітнього сина.

Відповідно до ч. у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В судове засідання заявники не з`явились, від них до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом фактично встановлено, що 19 серпня 2011 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №450 (а.с. 24).

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, між заявниками досягнуто згоди щодо місця проживання та порядку утримання їхнього неповнолітнього сина, а саме ОСОБА_3 буде перебувати на самостійному вихованні та утриманні батька.

Згідно наданої нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 вбачається, що сторони домовились про те, що їхній неповнолітній син перебуватиме разом із батьком на його утриманні та вихованні (а.с.25-26).

Відповідно до нотаріально заяви ОСОБА_2 вбачається, що батько підтверджує те, що їхній неповнолітній син проживає разом із ним та перебуває на його утриманні та самостійному вихованні (а.с.27).

Також із нотаріально завірених заяв свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 02.08.2024 року вбачається, що батько самостійно виховує сина та утримує його, матір участі у вихованні дитини не приймає (а.с.28-29).

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Заявники звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу 05.08.2024 року та на час розгляду справи із заявами про відкликання заяви в порядку ч. 4 ст. 109 СК України, дружина та чоловік до суду не звертались.

За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Оскільки між сторонами на момент розгляду справи відсутній спір між батьками щодо місця проживання дитини, то суд вважає за можливе зазначити з ким залишиться проживати дитина після розірвання шлюбу.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 315ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлення факту самостійного виховання неповнолітнього дитини необхідно для захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини самостійного виховання, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. У суду не має підстав сумніватись в достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд вважає, що заявниками доведений факт, що ОСОБА_2 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Керуючисьст.ст. 109, 112,113, 114, 161 СК України, ст.ст. 174, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Спільну заяву - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19 серпня 2011 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №450.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на самостійному утриманні та вихованні батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_6 .

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька