Справа № 206/2679/24
Провадження № 2/206/1206/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення боргів» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення боргів» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що 13 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» (далі - Первісний кредитор), було укладено Кредитний договір №R01.00401.004333820 (далі - Кредитний договір). 02.12.2020 Між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір Факторінгу №12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід?ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором в сумі 85977,24 грн., з яких: - 42877,30 грн. заборгованість за основним боргом; - 43099,94 грн. - заборгованість за відсотками; - 0.00 грн. заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо ПАТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому змінювалися. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач частково виконав своє зобов?язання, оскільки після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, з останнього було стягнуто в період з 19.10.2021 по 10.08.2022 суму у розмірі 2 379,72 для погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 02.12.2020 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № R01.00401.004333820 від 13 вересня 2018 року в сумі 83597,52 грн., з яких: - 42877,30 грн. - заборгованість за основним боргом; - 40720,22 грн. - заборгованість за відсотками; - 0 грн. - заборгованість за комісіями;

Щодо укладання кредитного договору № P29.287.70472 20 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» (далі - Первісний кредитор) було укладено Кредитний договір №P29.287.7047. 02.12.2020 між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір Факторінгу №12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід?ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № P29.287.70472 в сумі 74685,51 грн., з яких: - 23270,28 грн. - заборгованість за основним боргом; - 10679,25 грн. заборгованість за відсотками; 40735.98 грн. - заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо ПАТ «ІДЕЯ БАНК» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору не змінювалися. Відповідач частково виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, з останнього було стягнуто в період з 19.10.2021 по 10.08.2022 року суму у розмірі 2 098,47 грн. для погашення кредитної заборгованості. Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № Р29.287.70472 від 20 жовтня 2017 року в сумі 72587,04 грн., з яких: - 23270,28 грн. - заборгованість за основним боргом; - 8580,78 грн. - заборгованість за відсотками; - 40735,98 грн. - заборгованість за комісіями.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 156 184,56 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 18.06.2024 відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням-викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився звертався із клопотаннями про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги вважають підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. Відзив, який надійшов на адресу суду мотивований тим, що зі змісту кредитних договорів, укладених між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , можна дійти висновку про те, що їй було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов?язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов кредитного договору, які є нікчемними, а саме прострочена плата за обслуговування кредиту в розмірі 40735 грн. 98 коп. не підлягає стягненню. Що стосується відсотків по кредитному договору №P.29.287.70472 від 20.10.2017, то позивач надав кредит ОСОБА_1 на 48 місяців. 3 вищенаведеного вбачається, що термін дії вищезазначеного кредитного договору закінчився 21.10.2021. Як вбачається, з розрахунку заборгованості по даному кредитному договору наданого Позивачем нарахування відсотків відбувається з 02.12.2020 по 31.03.2024 (в тому числі по 31.10.2021). Отже, відповідачу здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, передбаченого договором. Щодо кредитного договору №R01.00401.004333820 від 13.09.2018, вказано, що відповідно до п.1.2 вищезазначеного кредитного договору передбачено, що позивач надав кредит ОСОБА_1 на 62 місяця. 3 вищенаведеного вбачається, що термін дії вищезазначеного кредитного договору закінчився 14.11.2023. Як вбачається, з розрахунку заборгованості по даному кредитному договору наданого Позивачем нарахування відсотків відбувається з 02.12.2020 по 31.03.2024 (в тому числі по 30.11.2023).

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та вправі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 13 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За статтею 81 зазначеного Кодексу, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Судом встановлено, що 13 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ «ІДЕЯ БАНК», було укладено Кредитний договір №R01.00401.004333820 від 13.09.2018 на отримання кредитних коштів в сумі 42877,30 грн. (а.с.8-11)

Відповідно до п. 1.2. Договору Банк надає кредит у день підписання Договору строком на 62 місяці.

Згідно п. 1.3. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 45.31 % річних від залишку суми кредиту.

З паспорту споживчого кредиту вбачається, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) складає 68661,94 грн., тип процентної ставки - фіксована (а.с. 13).

20 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» було укладено Кредитний договір № P29.287.70472 на отримання кредитних коштів в сумі 24862 грн. (а.с. 21-24).

Відповідно до п. 1.2. Договору Банк надає кредит у день підписання Договору строком на 48 місяців.

Згідно з п. 1.3. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 6,00 % (Маржу Банку).

З паспорту споживчого кредиту вбачається, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) складає 67334,4400 грн., тип процентної ставки - змінювана (а.с.27).

02.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ "Ідея Банк" відповідно до чинного законодавства України укладено договір факторингу №12/89 у відповідності до якого АТ "Ідея Банк" передає ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні АТ "Ідея Банк" вимоги до боржників (а.с. 37-39).

Відповідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00401.004333820 від 13.09.2018 в загальному розмірі 83597,52 грн., з яких: 42877,30 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 40720,22 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за комісіями, а також за кредитним договором № P29.287.70472 від 20.10.2017 в загальному розмірі 72587,04 грн., з яких: 23270,28 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8580,78 грн. - заборгованість за відсотками, 40735,98 грн. - заборгованість за комісіями (а.с. 41).

На підтвердження факту отримання кредиту ОСОБА_1 позивачем також надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №R01.00401.004333820 від 13.09.2018 за період з 02.12.2020 р. по 31.03.2024 р., а також за кредитним договором № P29.287.70472 від 20.10.2017 за період з 02.12.2020 р. по 31.03.2024 р., з яких вбачається, що відповідач жодного разу не здійснила погашення боргу (а.с. 20,36).

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст. 3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44 ЦПК України).

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач в своєму відзиві на позов, не заперечував факти укладання кредитних договорів, отримання кредиту, не спростував розрахунку та розміру боргу, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, та в свою чергу не спростовано підстав позову.

Оскільки відповідач умови Кредитного договору №R01.00401.004333820 від 13.09.2018 своєчасно і в повному обсязі не виконала, кредит не сплатила, в результаті чого виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК "ЄАПБ" щодо стягнення заборгованості за зазначеним договором підлягає задоволенню, а саме: 42877,30 грн. - заборгованість за основним боргом; 40720,22 грн. - заборгованість за відсотками, а також за Кредитним договором № P29.287.70472 від 20.10.2017, а саме: в розмірі 23270,28 грн. - заборгованість за основним боргом; 8580,78 грн. - заборгованість за відсотками.

Щодо вимог про стягнення комісії, суд зазначає наступне.

16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України № 3795-VI від 22 вересня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено нормою наступного змісту: кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором № P29.287.70472 від 20.10.2017 відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшла висновку про те, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є в силу статті 228 ЦК України нікчемними. У той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 10.4.2 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст. 12 цього Закону. Оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов?язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та Відповідачем, можна дійти висновку про те, що останній встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов?язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними в силу вимог ст. 228 ЦК України, а відтак суд приходить до висновку, що нарахована на підставі умов кредитного договору № P29.287.70472 від 20.10.2017 прострочена плата за обслуговування кредиту в розмірі 40735 грн. 98 коп. не підлягає стягненню з Відповідачу, а тому в задоволенні вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту слід відмовити.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2238 грн. 30 коп. (115448,58 х 100 : 156184,56 = 73,92 %, 3 028 х 73,92 % = 2238 грн. 30 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 629, 639, 1040, 1054 ЦК України,ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 178, 247, 261, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення боргів» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, р/р IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість:

за Кредитним договором №R01.00401.004333820 від 13.09.2018 в розмірі 83597,52 грн. 00 коп., з яких:

- 42877,30 грн. - заборгованість за основним боргом;

- 40720,22 грн. - заборгованість за відсотками;

за Кредитним договором P29.287.70472 від 20.10.2017в розмірі 31851,06 грн., з яких:

- 23270,28 грн. - заборгованість за основним боргом;

- 8580,78 грн. - заборгованість за відсотками.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 115448,58 грн.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, р/р IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») судові витрати у розмірі 2238 грн. 30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Суддя О.В. Поштаренко