справа № 361/6923/23
провадження № 2/361/1331/24
05 квітня 2024 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,
17 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначала, що з 07 серпня 2016 року вона і ОСОБА_2 уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. 10 серпня 2023 року вона подала до суду позов про розірвання шлюбу між сторонами. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України протягом останнього року вона із сином сторін проживають у Словаччині, де син навчається у школі, відвідує заняття з поглибленого вивчення словацької мови та відвідує гуртки. Позивач тимчасово не працює, оскільки займається вихованням свого сина, який має статус інваліда дитинства, самостійно вона не може забезпечити дитину усім необхідним. Відповідач офіційно працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю Метіз Бровари, посада на якій він працює та розмір заробітної плати їй невідомі, проте матеріальної допомоги на утримання сина добровільно їй не надає. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового та духовного, морального і соціального розвитку, який у будь-якому разі не повинен бути меншим за визначений законом прожитковий мінімум. Такий рівень дитині, позивач одна забезпечити не зможе, тому батько, який є здоровим та працездатним, повинен та може сплачувати аліменти на свою єдину дитину у заявленому нею (позивачем) розмірі.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Хайнацька О.Ф. у судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У ст. 8 Закону України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік від 09 листопада 2023 року № 3460-IX установлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн.
Пленум Верховного Суду України в абз. 3, 4 п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, відзив на позов та будь-яких заперечень проти позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину до суду не подавав.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що малолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю, позивачем ОСОБА_1 , та перебуває на повному її утриманні, відповідач ОСОБА_2 будь-якої матеріальної допомоги малолітньому синові добровільно не надає, чим ухиляється від виконання належним чином встановлених законом обов`язків щодо утримання своєї дитини, відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню у межах заявлених вимог та на підставі наданих позивачем доказів.
При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно із ч. ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За змістом ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України порядок розподілу судових витрат між сторонами, зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн., позивач ОСОБА_1 надала суду договір про надання правової (правничої) допомоги № 56, укладений 25 липня 2023 року між нею (позивачем) та адвокатським об`єднанням Реалс в особі заступника керівника цього об`єднання адвоката Хайнацької О.Ф., додаткову угоду № 1 до договору, акт виконаних робіт за № 2 від 15 серпня 2023 року, рахунок на оплату № 15 від 15 серпня 2023 року.
Пунктом 4.1 вказаного вище договору передбачено, що за надання юридичної допомоги (в тому числі представництва клієнта в судах) клієнт сплачує винагороду, розмір якої і умови у разі необхідності, визначаються у додатковій угоді до договору.
Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 56 від 25 липня 2023 року вартість послуги, а саме підготовки позовної заяви до суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину становить 3000 грн.
Із платіжної інструкції № МВ29315648 від 15 серпня 2023 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 на виконання умов укладеного нею із адвокатським об`єднанням Реалс договору про надання правової (правничої) допомоги у даній справі згідно із рахунком № 15 від 15 серпня 2023 року сплатила грошові кошти в розмірі 3000 грн.
Враховуючи викладене, надані ОСОБА_1 докази на підтвердження понесених нею судових витрат на правничу професійну допомогу адвоката в розмірі 3000 грн., суд вважає, що на користь позивача ОСОБА_1 із відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються.
Виходячи з наведеного, згідно із ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 265, 280 282, 430 ЦПК України, суд
Стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 17 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.