Справа № 725/3376/24
Провадження № 2/721/177/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судового засідання Штефюк Т. П., розглянувши у відкритому судовом у засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства "Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.10.2021 року між ПрАТ "СК "Уніка" та АТ КБ "Приватбанк" було укладено договір добровільного страхування, предметом якого було страхування транспортного засобу марки "Toyota Camry" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

23.08.2023 року в м. Чернівці відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "Toyota Camry" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "Opel Vivaro", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/6903/23 від 11.10.2023 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого розмір відновлювального ремонту становить 299430,66 грн., а згідно рахунку СТО СОМ-М-230187 від 31.08.2023 року, вартість ремонту склала 269447,04грн.

У відповідності до умов Договору страхування, ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі страхового Акту № 3 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 206335,05грн. на рахунок СТО.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована. Після настання ДТП на транспорний засіб "Opel Vivaro" д.н.з. НОМЕР_2 ПАТ«СК УСГ» було видано страховий поліс ОСЦІІВ № ЕР/216435697 в період дії з 23.08.2023 року 17:28:00 до 22.08.2024 року до 23:59:59. В подальшому вказане послугувало підставою відмови ПАТ«СК УСГ» у виплаті ПрАТ «СК «УНІКА» страхового відшкодування за вказаним полісом.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Уніка» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 206335,05 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 3095,03 грн.

Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області 19.06.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу на адресу його місця реєстрації та одержана ним 26.06.2024 особисто, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Своїм правом подачі відзиву на позов відповідач не скористався.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Зокрема, судом встановлено такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин:

Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.10.2023 року у справі №725/6903/23, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення п. 16.13 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Постановою суду встановлено, що 21.08.2023 року о 16 год 33 хв в м. Чернівці по вул. Лесина, 3А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "OPEL VIVARO" д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу транспортному засобу «Toyota Саmгу» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.25).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На час розгляду справи в суді дана постанова є чинною, не скасована, а тому є встановленим факт вини водія ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 23.08.2023 року за його участі.

Судом також встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №CVKRCPS-199V4EM від 31.10.2019 року майнові інтереси страхувальника АТ КБ "ПриватБанк" застраховані позивачем на страхову суму 938830,00 грн. Відповідно до даного договору, лізингоотримувачем на підставі договору лізингу № CVKRА-00000679 від 31.10.2019 є ОСОБА_2 , а застрахованим майном - транспортний засіб марки "Toyota Саmгу" 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Предметом даного договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, що належить йому на праві власності (а.с.10).

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб марки "Toyota Саmгу" 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить АТ КБ "Приватбанк" (а.с.13).

Відповідно до страхового акту № 3 складеного 26.09.2023 року, за висновком комісії на підставі наявних документів вказана подія, яка мала місце 23.08.2023 за участю двох транспортних засобів, кваліфікована як страховий випадок та згідно акту та за умовами договору страхування №CVKRCPS-199V4EM/1 від 31.10.2019 року вирішено виплатити страхове відшкодування Страхувальнику АТ КБ "Приватбанк" у сумі 206335,05 грн шляхом перерахування безготівкових коштів на СТО ТОВ "Олімп-Мотор" (Чернівці) (а.с.5).

З копії заяви №3 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № CVKRCPS-199V4TV/1 вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ "СК "УНІКА" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду яка відбулася 23.08.2023 року за участі двох транспортних засобів - «Toyota Саmгу» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та "OPEL VIVARO" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Останній не переконавшись в безпечності свого маневру, здійснив лівий поворот та допустив зіткнення з транспортним засобом "Toyota Саmгу", (а.с.7).

З відповіді НПУ вбачається, що на час скоєння ДТП - 23.08.2023 року о 16:33 в учасника ДТП ОСОБА_1 , який є винуватцем ДТП, відсутній страховий поліс на автомобіль марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 8).

Зі схеми ДТП вбачається, що 23.08.2023 року під час дорожньо-транспортної пригоди транспортних засібів марки "Toyota Саmгу " д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_3 керуванням ОСОБА_1 відбулося зіткнення, внаслідок чого такі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Через відсутність полісу ОСЦПВ та наземних ТЗ щодо ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №1018623 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.9).

Відповідно до Звіту №28058 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 08.10.2023, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження за станом на дату оцінки становить 299 430,66 (а.с 14-16).

Відповідно до заяви АТ КБ "Приватбанк" від 22.09.2023 року, останнє звернулося із заявою до ПрАТ «СК «Уніка» про перерахування страхового відшкодування за договором страхування №CVKRCPS-199V4EM від 31.10.2019 року на р/р СТО (а.с.6). Згідно платіжної інструкції №114629 від 27.09.2023 року ПрАТ «СК «Уніка» перераховано ТОВ "Олімп-Мотор" страхове відшкодування за вищевказаним договором у сумі 206335,05 грн (а.с.24).

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких правових норм.

Підстави та умови відповідальності за завдану майнову шкоду, встановлені ст. 22 та Главою 82 Цивільного кодексу України.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пунктом 9 частини першої цієї статті віднесено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких правових норм.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування".

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц, провадження № 61-7833св18.

Тому, з урахуванням вимог тягаря доказування заперечень проти позову, який сформульований у нормах ст.ст. 12, 81 ЦПК України, - обов`язок доведення вищевказаних обставин що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією, у даному випадку покладається на відповідача, а не на позивача.

Позивач, як страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону «Про страхування» реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до особи, яка винна у завданні шкоди.

Відповідачем не спростовано обов`язку сплати заявленої у позові суми, оскільки він не спростував того факту, що страхове відшкодування сплачене ПрАТ «СК «УНІКА» на користь СТО ТОВ "Олімп-Моторс" у зв`язку із настанням страхового випадку за його участі, як сторони винної у вчиненні ДТП, цивільно-правова відповідальності якого не була застрахована, було відшкодовано потерпілій стороні. А відтак стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог.

Таким чином, враховуючи те, що страховиком у порядку та в межах визначених Законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної ОСОБА_1 потерпілій особі, а також те, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 80, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (код ЄДРППОУ 20033533) в порядку суброгації суму страхового відшкодування у розмірі 206335 (двісті шість тисяч триста тридцять п`ять) грн 05 коп та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3095 (три тисячі дев`ятсот п`ять) грн 03 коп.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Сторони у справі:

Позивач: Приватне Акціонерне Товариство «Страхова компанія «Уніка», юридична адреса 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6В, .

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Уляна СТЕФАНКО