Провадження № 2-п/357/54/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві в залі суду № 6 заяву відповідача ОСОБА_1 , позивач: ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 357/11862/16-ц, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових сум, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2024 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана заява, в якій представник заявника просить суд визнати поважними причини пропуску та поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/11862/16-ц, провадження № 2/357/4419/16 від 01.12.2016 року; розглянути заяву про перегляд заочного рішення без участі відповідача та представника, задовольнити заяву; скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/11862/16-ц, провадження № 2/357/4419/16 від 01.12.2016 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування заяви відповідачем вказано, що 01.12.2016 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/11862/16-ц, провадження № 2/357/4419/16 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових сум, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аванс в сумі 179 480 грн та 1 794,80 грн судових витрат, всього 181 274,80 грн. Зазначає, що справу було розглянуто судом без участі відповідача, що позбавило її можливості належним чином реалізувати свої процесуальні права та захистити законні інтереси. Відсутність відповідача у судовому засіданні обумовлена тим, що вона не була обізнана про існування даної справи, та, як наслідок, не була належним чином повідомлена про її розгляд, оскільки вона не отримувала ні ухвали про відкриття провадження у справі, ні тексту позовної заяви, ні судових повісток, як наслідок, не мала змоги реалізувати надані їй законом процесуальні права, зокрема, скористатись правовою допомогою, подати відзив із запереченнями проти позову, інші заяви та клопотання по суті справи. З матеріалами справи та текстом заочного рішення відповідач була ознайомлена тільки 05.07.2024 року, коли її представник, отримав доступ до електронної справи.

Ухвалою судді від 01 серпня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Прийнято заяву відповідача ОСОБА_1 , позивач: ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 357/11862/16-ц, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових сум до розгляду та призначено судовий розгляд заяви на 14 серпня 2024 року о 09 год. 00 хв.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви та клопотання до суду не направили, причини неявки суду не повідомили.

Суд визнав можливим розглянути заяву про перегляд заочного рішення без участі учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви (ст. 287 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши обставини даної справи та заяви про перегляд рішення в справі, суд дійшов до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2016 року року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових сумм було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_1 , аванс в сумі 179 480 грн та 1 794,80 грн судових витрат, всього 181 274,80 грн / сто вісімдесят одну тисячу двісті сімдесят чотири грн 80 коп/.

25.07.2024 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукурова В.П. повернуто заяву про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових сум.

Статтею 280 ЦПК України визначені умови проведення заочного розгляду справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з частин 1, 2, 3 статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу вказаної норми вбачається, що підстави для скасування заочного рішення мають бути у сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, під час розгляду даної справи (провадження) судом перевірені доводи заявника щодо незгоди з заочним рішенням, однак дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки остання не надала доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що прямо передбачено частиною 1 статті 288 ЦПК України, при цьому відповідач була обізнана про наявність цієї справи в провадженні суду та про судові засідання призначені на 23.11.2016 року та 01.12.2016 року, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендоване повідомлення та розписка, з яких вбачається, що відповідач ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримала 17.11.2016 року (а.с.17), 21 листопада 2016 року відповідач уклала з ОСОБА_3 договір про участь адвоката в цивільній справі (а.с.19-20) та представник відповідача був повідомлений про судове засідання призначене на 01.12.2016 року (а.с.23).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Отже, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що під час розгляду справи, так і на час перегляду заочного рішення, судом надано оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, тому суд дійшов висновку про відповідність заочного рішення суду принципу остаточного у розумінні практики ЄСПЛ, а також його узгодження з нормами національного законодавства, враховано відсутність доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи як станом на дату прийняття рішення, так і на час його перегляду.

Посилання заявника про неприбуття в судові засідання через необізнаність про існування справи, жодним чином не підтверджені, та спростовуються наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення судових повісток відповідачу та розпискою.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має зазначити докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю, тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Так, відповідачем при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 01 грудня 2016 року.

З урахуванням того, що заявником не надано жодних нових доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і вплинули б на рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 260, 284-288, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 , позивач: ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 357/11862/16-ц, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових сум - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Б. І. Кошель