П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 серпня 2024 року місто Київ

справа №357/2296/20

провадження№22-ц/824/10375/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Романченком Олексієм Михайловичем,

на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2024 року, постановлену у складі судді Орєхова О.І.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Печерський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання рішення, заінтересовані особи: АТ КБ "ПриватБанк", Печерський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ).

Свою заяву обґрунтовував тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року у справі № 357/2296/20 стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 суму вкладу за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 6 грудня 2013 року в розмірі 16 207,11 доларів США та суму нарахованих відсотків в розмірі 9 879,67 доларів США, загалом 26 086,78 доларів США.

6 квітня 2022 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області виданий виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні в Печерському ВДВС у м. Києві (виконавче провадження № НОМЕР_1).

На адвокатський запит від 23 грудня 2023 року вих. № 1030/12-2023-3 про надання інформації про хід примусового виконання виконавчого листа та причини невиконання рішення суду, що набрало законної сили, була надана відповідь Печерського ВДВС м. Києва про те, що наразі усі валютні операції здійснюються з урахуванням вимог Постанови Правління НБУ від 24 лютого 2022 року №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану". Постановою №18 запроваджено особливий порядок купівлі та переказу іноземної валюти (п. 12, 14 Постанови 18). Також у зазначеному листі вказано, що державним виконавцем неодноразово направлялись платіжні інструкції щодо примусового списання коштів з рахунків боржника, однак такі повертались без виконання.

Законодавцем передбачено право суду за заявою особи, змінити спосіб виконання судового рішення, у разі неможливості його виконання у тому вигляді, який постановлено судовим рішенням; обмежень щодо кількісної можливості вчинення відповідних дій законодавцем не встановлено, адже метою зміни способу виконання судового рішення є задоволення вимог стягувача за рішенням, яке набрало законної сили.

Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Вважав, що така зміна способу (порядку) виконання не призведе до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, та не змінює змісту рішення по суті, однак зробить можливим в умовах наявності обмежень пов`язаних з воєнним станом в Україні, виконати судове рішення, яке згідно ст.129 Конституції України є загальнообов`язковим для виконання.

Просив суд змінити спосіб (порядок) виконання судового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 у справі № 357/2296/20, а саме змінити валюту стягнення з долара США на національну валюту - українську гривню, у зв`язку з чим стягнути із АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 суму грошового вкладу за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 6 грудня 2013 року в розмірі 16 207,11 доларів США в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого НБУ на момент подання заяви про встановлення (зміну) способу (порядку) виконання судового рішення, а саме: стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму грошового вкладу у розмірі 617 748,58 грн., а також стягнути із АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 суму процентів за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 6 грудня 2013 року в розмірі 9 879,67 доларів США в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого НБУ на момент подання заяви про встановлення (зміну) способу (порядку) виконання судового рішення, а саме: стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" на користь на користь ОСОБА_1 суму процентів у розмірі 376 572,51 грн..

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Романченко О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та увалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наразі мають місце обставини, які істотно ускладнюють, роблять неможливим виконання рішення суду про стягнення з боржника АТ КБ "ПриватБанк" суми в іноземній валюті - доларах США, у зв`язку з чим є необхідність встановлення зміни способу виконання рішення шляхом зміни валюти стягнення з долара США - на гривню в еквіваленті згідно курсу НБУ на дату подання даної заяви, що дозволить державному виконавцю безперешкодно виконати рішення суду.

Вважає, що заміна способу виконання рішення не веде до зміни рішення по суті, оскільки характер способу не змінюється. Вказує, що заміна способу виконання рішення в даному випадку надасть дієвий механізм для захисту порушеного права позивача. Право на судовий захист нерозривно пов`язане з реальним виконанням судового рішення, що набрало законної сили, через застосування державного примусу шляхом проведення відповідних виконавчих дій в межах Закону України " Про виконавче провадження"

Зміна валюти виконання не суперечить вимогам Закону України " Про виконавче провадження" та ст.. 435 ЦПК України, не призведе до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, та не змінює змісту рішення по суті, а також є гарантією обов`язковості виконання рішення, що в свою чергу є однією з конституційних засад.

Представник АТ КБ "ПриватБанк" своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, подав до суду письмові пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання не з`явилися представник ОСОБА_1 - адвокат Романченко О.М., представник АТ КБ " ПриватБанк", представник Печерського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ),про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повідомлень до електронних кабінетів учасників справи, через підсистему "Електронний суд", що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду від 2 липня 2024 року (том №4 а.с.47,48,49).

Зважаючи на зміст апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка О.М. та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції представника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасника справи, явка якого до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність представника заявника, який не з`явився в судове засідання.

Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилася в судове засіданні відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутності учасників справи, то датою рішення є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року, суд першої інстанції виходив із того, що наразі неможливо фактично виконати рішення суду про стягнення з боржника АТ КБ "ПриватБанк" грошових коштів (суму вкладу за депозитним договором) на користь стягувача ОСОБА_1 в іноземній валюті, що зумовлене встановленими відповідними обмеженнями державою Україна, тобто обставини, які наводить заявник пов`язані з тимчасовими обмеженнями регулятора (Національного банку України) щодо здійснення валютних операцій, проте, вони не можуть бути свідченням абсолютної неможливості виконання рішення суду.

При визначенні зобов`язання в іноземній валюті, суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір та вид іноземної валюти, що підлягає стягненню у відповідності до встановленого умовами депозитного договору, що і було зазначено в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2022 року по справі № 357/2296/20.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки такі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченомуЗаконом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц, від 5 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229.

При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті (постанова Верховного суду України від 25 листопада 2015 року у справі №6-1829цс15, постанова Касаційного господарського суду від 11 квітня 2018 року у справі №904/1478/15).

При вирішенні питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (постанова Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 523/16632/15-ц, постанова Касаційного цивільного суду від 6 червня 2018 року у справі №522/21465/15).

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк", третя особа: ТОВ "Фінансова компанія "Фінілон" про захист прав споживачів та повернення депозитних вкладів, задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 суму вкладу за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 6 грудня 2013 року в розмірі 16 207,11 доларів США та суму нарахованих відсотків в розмірі 9 879,67 доларів США, загалом 26 086,78 доларів США. В решті позивних вимог, - відмовлено. Стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на користь держави судовий збір в розмірі 10 510 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 4 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника АТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постановою Верховного Суду від 2 серпня 2023 року касаційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 4 серпня 2022 року в частині стягнення судового збору змінено. Стягнуто з АТ КБ " ПриватБанк" на користь держави судовий збір в розмірі 1 471,40 грн.. В решті рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 4 серпня 2022 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 4 серпня 2022 року у незміненій після касаційного перегляду частині (том №3 а.с. 67-73).

Отже, з урахуванням зазначених судових рішень, з АТ КБ "ПриватБанк" () на користь ОСОБА_1 підлягала стягненню суму вкладу за депозитним договором №SAMDNWFD200 від 06 грудня 2013 року в розмірі 16 207,11 доларів США та сума нарахованих відсотків в розмірі 9 879,67 доларів США, загалом 26 086,78 доларів США.

Постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцькою А.С. від 6 червня 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 (том №3 а.с. 186).

За матеріалами виконавчого провадження встановлено, що з боку державного виконавця вчинялися дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі, неодноразово направлялись платіжні інструкції щодо примусового списання коштів з рахунків боржника, однак такі повертались без виконання.

Відповідно до листа в.о. начальника Печерського відділу виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) від 1 січня 2024 року стягувача було повідомлено про те, що наразі всі валютні операції здійснюються з урахуванням вимог Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період воєнного стану». Постановою № 18 запроваджено особливий порядок купівлі та переказу іноземної валюти (пункти 12,14 Постанови № 18). З боку державного виконавця вчинялися дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі, неодноразово направлялись платіжні інструкції щодо примусового списання коштів з рахунків боржника, однак вони повертались без виконання (том № 3 а.с. 112).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку залишаючи без задоволення заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка О.М. про зміну способу виконання рішення суду першої інстанції від 26 січня 2022 року, оскільки судом встановлено, що неможливість наразі фактичного виконання судового рішення, на підставі якого вирішено судом стягнути з боржника (АТ КБ "ПриватБанк") грошові кошти (за договором банківського вкладу) на користь стягувача ( ОСОБА_1 ) в іноземній валюті, зумовлена встановленням відповідних обмежень державою Україна, тобто обставини, які наводить заявник пов`язані з тимчасовими обмеженнями регулятора в вигляді Національного банку України щодо здійснення валютних операцій, проте, вони не можуть бути свідченням абсолютної неможливості виконання рішення суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заява на зміну способу (валюти) виконання зобов`язання обґрунтована істотними складнощами, що пов`язані з валютними обмеженнями НБУ на купівлю валюти, що позбавляє позивача права на отримання виконання присудженого на його користь за рішенням суду, оскільки введені регулятором валютні обмеження на купівлю відповідачем валюти для переказу позивачу є нездоланними для позивача, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки неможливість наразі фактичного виконання судового рішення, на підставі якого вирішено судом стягнути з боржника грошові кошти на користь стягувача в іноземній валюті зумовлена встановленням відповідних обмежень державою Україна та такі обмеження є тимчасовими.

Доводи апеляційної скарги про те, що заміна способу (порядку) виконання рішення не веде до зміни рішення по суті, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.

Тобто, при визначенні зобов`язання в іноземній валюті, суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір та вид іноземної валюти, що підлягає стягненню у відповідності до встановленого умовами депозитного договору, що і було вказано в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року у справі № 357/2296/20.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що ухвала суду постановлена без додержання норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Романченком Олексієм Михайловичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус