СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12272/24

пр. № 2/759/4257/24

29 серпня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря - Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 13.06.2024 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зареєстрованого 15 грудня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 1288 від 15 грудня 2000 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 15 грудня 2000 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, з березня 2022 року сторони проживають окремо, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вона з чоловіком втратили почуття любові один до одного. На даний час сім`я розпалась остаточно, та як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в позовній заяві просить розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання, яким позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2000 року, про що є актовий запис № 1288 (а.с. 9).

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали ОСОБА_1 на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280-282, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 грудня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 1288 від 15 грудня 2000 року - РОЗІРВАТИ.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.В. П`ятничук