У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Дегтяренко К.С.,

за участю секретаря судового засідання Чейпеш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Придачук Олег Андрійович у цивільній справі за позовною заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» до ОСОБА_1 про стягнення платежів,

встановила:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» до ОСОБА_1 про стягнення платежів .

04 вересня 2024 року від відповідача до суду надійшла заява про відвід судді Придачука О.А., оскільки, на думку відповідачки, наявні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а саме, відповідач посилається на те, що станом на 03.09.2024 року відсутня ухвала судді про прийняття справи до провадження, що на її думку є грубим порушенням ЦПК України, оскільки згідно з ч.12 ст. 33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Крім того, до позовної заяви представник ОСББ «По Кошицькій» не додав документів, які б підтверджували його повноваження на подання позовної заяви, і позовна заява повинна бути повернута без розгляду, а під час розгляду справи суд закриває провадження, якщо виявилось, що позовна заява не підписана, або підписана особою, яка не підтвердила своїх повноважень.

Також посилається на те, що у провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Придачука О.А., як слідчого судді, перебувало справа № 308/10909/23 про зміну запобіжного заходу директору ТОВ «Свалява-Міськбуд» підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, у якому адвокат підозрюваного ОСОБА_2 , на думку відповідачки, ввела суд в оману, надавши сфальшовані та штучно створені докази, що призвело до визначення місця перебування підозрюваного ОСОБА_3 під домашнім арештом у її будинку, а суддя Придачук О.А. до цього часу, ймовірно, не подав заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, а тому вона не довіряє судді Придачук О.А. і має обґрунтовані сумніви в його упередженості.

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши заяву про відвід та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Підстави для відводу та самовідводу визначаються ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За змістом положень ст.55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Водночас, ст.9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-ІV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При здійсненні правосуддя судді незалежні і керуються верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У контексті незалежності у рамках судових органів за положеннями Принципу I (2)(d) - «судді не повинні нести обов`язок звітування по суті розглянутих ними справ перед будь-ким поза судовою системою» , а «звіти» по суті справи, навіть перед іншими членами судової системи не сумісні з особистою незалежністю (п. 67 вищенаведеного висновку); водночас, згідно з Рекомендацією N R (94) 12, Принцип I (2)(a)(i) передбачає, що «рішення суддів не повинні бути предметом перегляду поза процедурами оскарження, як це передбачено законом».

Заявник зазначив, що підставою для відводу є те, що у провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Придачука О.А., як слідчого судді, перебувало справа № 308/10909/23 про зміну запобіжного заходу директору ТОВ «Свалява-Міськбуд» підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, у якому адвокат підозрюваного ОСОБА_2 , на думку відповідачки, ввела суд в оману, надавши сфальшовані та штучно створені докази, що призвело до визначення місця перебування підозрюваного ОСОБА_3 під домашнім арештом у її будинку, а суддя Придачук О.А. до цього часу, ймовірно, не подав заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, а тому вона не довіряє судді Придачук О.А. і має обґрунтовані сумніви в його упередженості.

Відповідно до ч. 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши доводи ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки в основу такого покладено лише непогодження заявника з процесуальними рішенням судді Придачук О.А. у справі яка розглядалась за правилами в іншого (кримінального) судочинства.

Будь яких інших підстав, заявниця не вказала, доказів якіб свідчили про упередженність головуючого Придачука О.А. заявницею не представлено.

Проаналізувавши положення ст.ст. 36-40 ЦПК України та доводи ОСОБА_1 у заяві про відвід головуючого по справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, відсутність правових підстав для його задоволення, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні такого.

Керуючись ст.ст. 36-40, 260, 261 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Придачук Олег Андрійович у цивільній справі за позовною заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» до ОСОБА_1 про стягнення платежів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя К.С.Дегтяренко