КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №361/2105/24 Головуючий у 1 інстанції: Василишин В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт народження дитини - ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: російська федерація, тамбовська область, місто Тамбов, внести відомості про батьків дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : матір дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

В обґрунтування вимог зазначала, що проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 у місті Маріуполь Донецької області. Від спільного проживання у них народилася донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Станом на серпень 2022 року ОСОБА_2 перебувала на останніх тижнях другої вагітності. З метою збереження життя заявниця спільно з членами сім`ї змушена була залишити місце свого проживання. На момент виїзду тривали бої за місто Маріуполь, виїхати для безпечного народження дитини на територію України було неможливо, і тому єдиним безпечним шляхом на той час була евакуація територією російської федерації. Під час евакуації, перебуваючи на території міста Тамбов російської федерації у заявниці сталися пологи, а саме, 02 серпня 2022 року вона народила дитину жіночої статі вагою 3 750 гр. 03 серпня 2022 року відбулася реєстрація народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після пологів заявниця та члени її сім`ї переїхали до Німеччини, де й перебувають на даний час. З підстав легітимної реєстрації народження дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця звернулася до органів реєстрації актів цивільного стану, однак отримала відмову, оскільки факт народження зареєстровано 03 серпня 2022 року №96800207 Відділом ЗАГС адміністрації Тамбовського району Тамбовської області російської федерації. З метою встановлення факту народження дитини для подальшої проведення її реєстрації згідно з законодавством України, заявниця звернулася до суду.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 , з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовільнити вимоги заяви.

Скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що спірна правова проблема обтяжена фактом народження дитини на території іноземної держави-агресора - російської федерації, під час евакуації з тимчасово окупованого міста Маріуполь, з подальшою видачею свідоцтва про народження.

Зазначає, що свідоцтво про народження від 03 серпня 2022 року серії НОМЕР_1 , видане у м.Тамбов російської федерації на ім`я ОСОБА_4 може підтверджувати особу цієї дитини лише у випадку засвідчення його оригіналу чи дублікату апостилем.

Суд першої інстанції не врахував, що батьки дитини є громадянами України, а тому малолітня ОСОБА_4 має право на набуття громадянства України за народженням відповідно до статті 7 Закону №2235-ІІІ, проте внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та з урахуванням розриву дипломатичних відносин України з російською федерацією батьки позбавлені можливості зареєструвати народження дочки в органі державної реєстрації актів цивільного стану України.

Враховуючи викладене, вважають висновок суду першої інстанції про те, що факт народження дочки заявниці вже встановлений на території іншої держави, а для встановлення юридичного факту народження у судовому порядку відсутні підстави, помилковим.

Особисті немайнові та майнові права малолітньої ОСОБА_4 перебувають у стані правової невизначеності. Фактично дитина не має громадянства та позбавлена прав, які з цим пов`язані, а отже потребує гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами державного захисту.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 643/1873/23, провадження № 61-9113св23.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований, про що 03 серпня 2022 року складено відповідний запис акту про народження Відділом ЗАГС адміністрації Тамбовського району Тамбовської області російської федерації та видано відповідне свідоцтво, тому відсутні підстави для встановлення юридичного факту народження у судовому порядку.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: місто Маріуполь Донецької області, є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України, виданий 19 серпня 2003 року, Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВ в Донецькій області.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: місто Маріуполь Донецької області, також є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 28 листопада 2003 року Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Маріуполь народилася ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 серпня 2022 року відділом ЗАГС адміністрації Тамбовського району Тамбовської області, ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Тамбов російської федерації народилася ОСОБА_4 , про що 03 серпня 2022 року складено запис акту про народження №1. Батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно положень статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Пунктом 7 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

Статтею 7 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_2 просила встановити факт народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є громадяни України з метою державної реєстрації народження дитини з органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України, що, керуються спеціальним нормативним документом Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 23 травня 2001 року №32/5/101.

Реєстрація народження дитини за кордоном відповідно до Інструкції провадиться консулом з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Зазначена дія провадиться за місцем народження або за місцем проживання батьків дитини або одного з них за їх письмовою заявою, а в разі хвороби, смерті батьків або з інших причин неможливості зареєструвати народження за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, у якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебувала.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»

№64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан.

Так, 26 лютого 2022 року Міністерством юстиції України внесено зміни до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5.

Якщо народжена в Україні дитина не була зареєстрована в органах державної реєстрації актів цивільного стану та через повномасштабну агресію була вивезена батьками (або одних із них) за кордон, реєстрація її народження може бути проведена в закордонній дипломатичній установі України за місцем перебування дитини.

Народження дитини також може бути зареєстроване у державних установах країни перебування батьків та дитини за кордоном України. У такому разі, як правило, додаткова або повторна реєстрація акту народження в державному органі на території України не провадиться, а свідоцтво про народження дитини, видане компетентними органами іноземної держави, за умови належного засвідчення (апостиль / консульська легалізація або на підставі діючого договору про правову допомогу) є дійсним на території України.

У зв`язку із набранням чинності 23 грудня 2022 року Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протокол до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» №2783-ІХ від 01 грудня 2022 року, зупинено дію Конвенції у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 серпня 2022 року відділом ЗАГС адміністрації Тамбовського району Тамбовської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася у російській федерації у місті Тамбов, про що 03 серпня 2022 року складено запис про народження

№ 1.

Територія міста Тамбов російської федерації не є територією, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або тимчасово окупованою територією, тому державна реєстрація була проведена на території російської федерації за внутрішнім законодавством.

З огляду на вищенаведене, факт народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований, про що 03 серпня 2022 року складено відповідний запис акту про народження Відділом ЗАГС адміністрації Тамбовського району Тамбовської області російської федерації та видано відповідне свідоцтво, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для встановлення юридичного факту народження у судовому порядку.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: