Провадження №: 6/336/647/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Сайбель К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бревко Н.Ю. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду із поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 . Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження за №28213867 відносно боржника.

Державний виконавець зазначає, що копію постанов (не уточнюючи яких) направлено рекомендованим відправленням за адресами, зазначеними у виконавчому документі.

03.07.2020 державним виконавцем направлено боржнику виклик до відділу виконавчої служби.

03.07.2020 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою боржника, зазначеної у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .

02.11.2020 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою боржника, зазначеної у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .

05.11.2020 державним виконавцем направлено боржнику виклик до відділу виконавчої служби.

18.07.2024 державним виконавцем направлено боржнику виклик до відділу виконавчої служби.

25.07.2024 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою боржника, зазначеної у виконавчому документі: АДРЕСА_2 .

За результати вищезазначених виїздів не вдалося встановити місце проживання боржника та наявність/відсутність його майна за вказаними адресами.

Просить застосувати до боржника примусовий привід до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви, прийшов до висновку про відмову у задоволенні подання з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусового приводу боржника.

Під час розгляду подання про примусовий привід боржника, відповідно до ст. 438 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

За положеннями п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Привід є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Разом з тим, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для належного повідомлення боржника про необхідність з`явитись до державного виконавця, що боржник отримував чи відмовлявся від отримання викликів, а також, що боржник ухилявся від такої явки. Матеріали подання не містять відомостей про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, про отримання боржником викликів державного виконавця, зокрема не долучено копії рекомендованих повідомлень, у зв`язку з чим звернення з поданням про примусовий привід боржника є передчасним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця про привід боржника є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260-261, 438 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бревко Н.Ю. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Боєв