КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДОДАТКОВА П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
провадження №22-з/824/1182/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),
суддів - Шкоріної О. І., Стрижеуса А. М.,
при секретарі Гайдаєнко В. С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката Баладиги Сергія Павловича, в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі № № 1001/1095/2012 Баришівського районного суду Київської області
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт»,
заінтересована особа: Баришівський ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ),
первісний стягувач ПАТ «КБ Надра»,
про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання
Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Баладиги С. П., в інтересах ОСОБА_1 , задоволено. Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року в оскаржуваній частині скасовано.
В задоволенні заяви ТОВ «ФК Форт» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
Від адвоката Баладиги С. П. в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткове рішення та стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 26 500 грн.
Заява обґрунтована тим, що додатковою угодою № 1 від 18.03.2024 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 24102023/3 від 24.10.2023 року сторони погодили, що за надання правової допомоги в обсязі, передбаченому п. 1 додатковою угодою № 1 клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар в розмірі 2 500 грн - авансу та 24 000 грн у разі задоволення апеляційної скарги. Як на доказ виконаних робіт надав детальний опис робіт від 19 березня 2024 року.
До заяви заявник також долучив докази надсилання копії заяви відповідачу.
Від ТОВ «ФК Форт» надійшли заперечення, у яких вказується на відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу на цьому етапі судового провадження, адже це можливо лише за результатами розгляду справи по суті. Також вважає, що не надано доказів надання правничої допомоги, а заявлені витрати не є співмірними й обґрунтованими.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Баладига С.П. подав клопотання про розгляд справу без його участі та без участі ОСОБА_1 .
Згідно з п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 вказаної норми визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що представником ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заявлено про те, що апелянт очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на правову допомогу, докази яких будуть надані протягом 5 днів з моменту винесення постанови.
Отже, вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка розглядається, разом з відповідними доказами подана в п`ятиденний строк після прийняття постанови.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу
судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance
Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
З матеріалів справи слідує, що між Адвокатським об`єднанням «Фещенко та партнери» і ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичних послуг №24102023/3 від 24 жовтня 2023 року та додаткову году №1 від 18 березня 2024 року.
На виконання умов додаткової угоди Адвокатським об`єднанням «Фещенко та партнери» надано клієнту ОСОБА_1 правову допомогу, а саме: ознайомлення та аналіз матеріалів справи, збирання доказів та матеріалів для підготовки апеляційної скарги, вивчення та аналіз аналогічної судової практики подібних спорів, представництво в судових засіданнях, подання заяв, клопотань та пояснень, тощо по справі №1001/1095/2012, вартість якої становить 26 5 00 грн.
На підтвердження наданих послуг заявником надано детальний опис робіт до додаткової угоди № 1 від 18 березня 2024 року із переліком наданих послуг та зазначенням їх вартості.
Наявність договірних відносин між адвокатом та клієнтом у справі, що розглядається, підтверджувалася ордером, договором про надання правничої допомоги, додатковою угодою до нього, детальним описом виконаних робіт.
Відтак, ОСОБА_1 довела надання їй послуг адвокатом Баладигою С. П., тож витрати на правову допомогу мають бути відшкодовані (Постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц).
Як слідує з детального опису робіт, адвокатом Баладигою С.П. надавались наступні послуги: подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення та аналіз матеріалів справи, формування та визначення правової позиції, спілкування з клієнтом, телефонна переписка щодо обставин справи, збирання доказів та матеріалів для підготовки апеляційної скарги, вивчення та аналіз аналогічної судової практики подібних спорів, підготовка та подання апеляційної скарги до суду, подання клопотань, заяв по справі, моніторинг стану розгляду справи, участь у судовому засіданні 27 травня 2024 року (враховуючи час очікування), ознайомлення з відзивом на апеляційну скаргу, участь в судових засіданнях 17 червня 2024 року та 01 липня 2024 року (враховуючи час очікування), зустріч з клієнтом та передача копій судових рішень. Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги становить 18 годин, вартість однієї години 1500 грн. Загальна вартість робіт без ПДВ, становить 26 500 грн.
При цьому, колегія суддів зазначає, що вказаний детальний опис був складений адвокатом 19 березня 2024 року про надання ним юридичних послуг станом на 01 липня 2024 року.
Щодо визначення розміру витрат на професійну правову допомогу, колегія судді зазначає наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.(Постанова Великої Палати Верховного Суду справа № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).
Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.
Визначаючи розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню, судова колегія виходить з того, що дана справа для кваліфікованого юриста не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників.
Фактично адвокатом подана апеляційна скарга, яка не є великою за обсягом та складною за змістом, тривалість судових засіданнь за участі адвоката становила 27 травня 2024 року - 14 хвилин, 17 червня 2024 року - 20 хвилин, та 01 липня 2024 року - 22 хвилини.
Колегія суддів вважає, що заявлені витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, є завищеними і неспівмірними із складністю справи, наданими адвокатом обсягом послугами та часом, витраченим на надання таких послуг.
Зважаючи на подані ТОВ «ФК Форт» заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та її доводів щодо їх неспівмірності, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з 26 500 грн до 3000 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
Повний текст додаткової постанови складений 12 серпня 2024 р.
Судді Є. П. Євграфова