Справа № 510/1071/24
Провадження № 2/510/1113/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2024 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу у його відсутності та без участі позивача, про що надали заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ухвалою суду від 20.08.2024р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 03.09.2024 року на 09:30 год.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін по справі ОСОБА_4 . За життя йому належало: житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою з погосподарської книги № 2, особовий рахунок № НОМЕР_1 , земельна ділянка площею 0,2466 га, на підставі державного акут на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 948215, земельна ділянка площею 1,29 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 088658.

Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті були позивачі по справі (діти) та його дружина ОСОБА_5 . У встановлений законодавством строк ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини, його дружина ОСОБА_5 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.01.2024р. № 27. Таким чином, ОСОБА_5 прийняла спадщину у вигляді вищевказаного майна та не заявила про відмову від неї. Однак, за життя не встигла її юридично оформити.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачів по справі ОСОБА_5 . За життя їй належало: житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,2466 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 948215, земельна ділянка площею 1,29 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 088658, яке вона фактично прийняла після смерті чоловіка. Крім того, їй належала земельна ділянка площею 1,30 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 088657.

Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_5 не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після її смерті були сторони по справі, тобто її діти. У встановлений законодавством строк ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини, позивачі проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.01.2024р. № 26. Таким чином, ОСОБА_5 прийняла спадщину у вигляді вищевказаного майна та не заявила про відмову від неї.

Враховуючі ці обставини, позивачі пізніше звернулись до нотаріальної контори із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину, однак їм в цьому було відмовлено та державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.03.2024р., посилаючись на те, що на спадкове майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Після смерті ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачі фактично прийняли спадщину, що залишилася після померлої матері і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, матір сторін по справі ОСОБА_5 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 . Вона прийняла спадщину після його смерті відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та не заявила про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті матері ОСОБА_5 позивачі прийняли спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Відповідач не вчинив жодних дій щодо прийняття спадщини, крім того не заперечує щоб спадщину оформили позивачі на своє ім`я.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачі є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 (по частині кожному) право власності на:

житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,2466 га, кадастровий номер :02:001:0177, розташована в АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

земельну ділянку площею 1,30 га, кадастровий номер :01:005:0392, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельну ділянку площею 1,29 га, кадастровий номер :01:005:0393, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков