УХВАЛА

16 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 127/4272/23

провадження № 61-11165ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційний суду від 03 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання незаконним рішення про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання незаконним рішення про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого

2024 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційний суду

від 03 квітня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

22 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційний суду від 03 квітня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2024 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

26 липня 2024 року до Верховного Суду повторно подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 05 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційний суду

від 03 квітня 2024 року у вищевказаній справі.

Проте, повторно подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційний суду від 03 квітня 2024 року не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню з наступних підстав.

За змістом статей 185, 393 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Натомість, обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2024 року існувати не перестали, оскільки ОСОБА_1 не врахувавши викладені у вказаній ухвалі роз`яснення, повторно подала касаційну скаргу оформлену в аналогічний спосіб, зокрема без зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень. Такі дії можуть свідчить про те, що заявник намагається отримати протилежну оцінку обставин, які Верховний Суд у цій справі вже визнав підставою для повернення попередньо поданої скарги.

Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалі Верховного Суду від 28 червня 2024 року ОСОБА_1 не наведено та Верховний Суд їх не встановив.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Оскільки заявником при зверненні вдруге до Верховного Суду із касаційною скаргою на ті самі судові рішення не було усунуто обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2024 року (провадження № 61-6098ск24), вдруге подана та оформлена в аналогічний спосіб касаційна скарга у цій справі також підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційний суду від 03 квітня 2024 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун