ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/571/24
Провадження № 2/483/274/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Акопової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору, - товарна біржа «Сангай», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2024 року ОСОБА_2 , яка є представником ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, предметом якого є: визнання дійсним договору купівлі-продажу № 4 від 27 лютого 1998 року, який посвідчено товарною біржею «Сангай».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 лютого 1998 між позивачем та ОСОБА_3 було укладено зазначений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . На час звернення до суду з вказаним позов ОСОБА_3 померла. Оскільки вказаний договір було посвідчено товарною біржею і вважається недійсним, позивач не має можливості розпорядитися належним йому майном. Посилаючись на те, що позивачем та відповідачем виконані усі умови договору, просила визнати його дійсним.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Остання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 лютого 1998 року між ОСОБА_1 , з одного боку, та ОСОБА_3 , з другого боку, був укладений договір купівлі-продажу №4 нерухомого майна, на підставі якого позивач набув у власність житловий будинок АДРЕСА_1 .

За умовами договору позивач сплатив продавцю повну вартість нерухомого майна в сумі 1 191 грн 50 коп., а ОСОБА_3 передала будинок у власність ОСОБА_1 (а.с. 18-19).

11 березня 1998 року договір було зареєстровано Очаківським міжміським бюро технічної інвентаризації, на ім`я ОСОБА_1 видане реєстраційне посвідчення за № НОМЕР_1 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та після її смерті спадкових справ не заведено (а.с. 55-56).

Відповідно до ст. 224 ЦК України (1963р.), який діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно зі ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, яка діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом на будинок міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі.

Зазначена норма закону суперечила змісту чинної на той час ст. 227 ЦК України (1963 р.), згідно з якою договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

З урахуванням викладеного, а також того факту, що сторони, укладаючи договір, діяли у відповідності до вимог закону, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, і своїми діями підтвердили факт укладення угоди та виконання її умов, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та визнання укладеної між сторонами угоди дійсною.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263- 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору, - товарна біржа «Сангай», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір №4 купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений 27 лютого 1998 року товарною біржею «Сангай».

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча: