Провадження № 4-с/761/149/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), боржник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, поданою в порядку ст.ст. 447 - 448 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано до провадження судді Романишеній І.П.

Ухвалою суду від 24.05.2024 року дану скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду скаржник подав до суду скаргу у новій редакції у відповідній кількості учасників справи.

Звернення до суду скаржник мотивує тим, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Зобов?язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні коридором, площею 5,94 кв. м, у належній ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на праві власності квартирі АДРЕСА_1 , демонтувати у коридорі розміром 5,94 кв. м на плані №3 самочинно замуровані проходи між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та встановлену стіну між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , тобто повернення майна - коридору розміром 5,94 кв. м у первісний стан, який був до самовільної перебудови, який належить квартирі АДРЕСА_2 згідно зі свідоцтвом про право власності на приватизовану квартиру АДРЕСА_2 для повернення у первісний стан зазначеного приміщення площею 5,94 кв.м у квартирі АДРЕСА_2 . Вирішено питання судових витрат. Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21.06.2016 року стягнуто з відповідачів судові витрати, пов?язані з проведенням судової експертизи, в розмірі 3 936,00 грн та виграти, понесені позивачами на правову допомогу, в розмірі 2 000,00 грн.

Скаржник зазначає, що ним було отримано виконавчий лист, за яким відкривалося виконавче провадження, але в подальшому Шевченківським районним ВДВС м.Києва виконавчий лист було загублено. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.03.2023 року було постановлено видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення. 30.04.2024 року скаржник подав заяву про відкриття виконавчого провадження. 14.05.2024 року скаржник отримав повідомлення від старшого державного виконавця Калюжного Євгена Дмитровича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Підставою для повернення виконавцем зазначено відсутність на ухвалі штампу про набрання ухвалою чинності.

Вважає дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євгена Калюжного протиправними, виходячи з того, що виконавчий лист видається не пізніше наступного дня після набрання рішенням, ухвалою, постановою законної сили, а в справах, у яких рішення підлягає негайному виконанню, - в день його постановленння. Отже, якщо скаржнику видано виконавчий лист, то ухвала вже набрала чинності, тобто підстава для відмови у відкритті виконавчого провадження є надуманою.

Враховуючи вище викладене скаржник просить суд: визнати незаконним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євгена Калюжного від 08 травня 2024 року по виконавчому листу №2-11404/11 від 08.01.2024 року, а виконавчий лист повернути до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві для виконання.

Ухвалою суду від 25.06.2024 року скаргу прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду.

20.08.2024 року до суду надійшов відзив на скаргу від представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві, відповідно до якого представник вважає скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що 03.05.2024 року до відділу надійшла заява про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом (дублікатом) №2-11404/11 від 08.01.2024 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у розмірі 245 грн, та ухвалою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого Шевченківським районним судом №6/761/280/2023 від 24.03.2023. Однак, усупереч п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» на ухвалі про поновлення строку для пред?явлення виконавчого документа відсутня відмітка про дату набрання рішенням чинності. 08.05.2024 року державним виконавчем, керуючись п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», винесено повідомлення про повернення виконавчого документу.

В судове засідання скаржник та заінтересовані особи не з`явилися, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

21.04.2016 року Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у справі №2-11404/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», РС Головного управління юстиції у м.Києві, ДТГО «ПЗЗ», про усунення перешкод у користуванні майном шляхом демонтажу та приведення приміщення у попередній стан, стягнення моральної шкоди, яким даний позов задоволено частково.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 24.03.2023 року було видано дублікат виконавчого листа про стягнення судового збору в сумі 245,00 грн. у цивільній справі № 2-11404/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві, ДГТО «Південно-Західна залізниця», про усунення перешкод у користуванні майном шляхом демонтажу та приведення приміщення у попередній стан, стягнення моральної шкоди, а також поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення його до виконання.

08.01.2024 року ОСОБА_1 було видано дублікат виконавчого листа.

30.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного ВДВС м.Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження, до якої долучив дублікат виконавчого листа по справі № 2-11404/11, а також ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24.03.2023 року.

Повідомленням від 08.05.2024 року старшого державного виконавця Шевченківського районного ВДВС м.Києва Калюжного Є.Д. вказаний виконавчий лист був повернутий стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки на ухвалі відсутня відмітка про дату набрання рішенням чинності.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 18 вказаного Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом положень статей 1, 5, 6, 11, 18 Закону України «Про виконавче провадження» метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Водночас, статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно із пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР) стягувача - фізичної особи (за наявності); спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

Так, з оскаржуваного повідомлення вбачається, що підставою для повернення виконавчого листа є відсутність на ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 24.03.2024 року відмітки про набрання законної сили.

В свою чергу суд зауважує, що ЦПК України у ст. 261 наразі чітко зазначає, що ухвали суду набирають законної сили негайно після їх проголошення («якщо інше не передбачено цим Кодексом») або з моменту їх підписання.

В даному випадку, іншого не передбачено процесуальним законом, а тому ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 24.03.2024 року набрала законної сили негайно після її проголошення, що свідчить також і те, що скаржнику на виконання ухвали було видано дублікат виконавчого листа.

Тлумачення статті 261 ЦПК України з урахуванням принципу розумності та «методу чесного читання» свідчить, що у частині першій статті 261 ЦПК України передбачено загальне правило для всіх судових рішень, які постановлюються у формі ухвали. Ухвала суду набирає законної сили за правилами, передбаченим для рішення суду (стаття 273 ЦПК України), тільки в тому випадку, коли для конкретного виду ухвал це прямо передбачено процесуальним законом (статті 460, 479, 480, 487 ЦПК України). Можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції при цьому значення не має і на момент набрання нею законної сили не впливає (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 березня 2024 року у справі № 824/2/22).

Таким чином, вказані в оскаржуваному повідомленні підстави повернення виконавчого документа є формальними та не відповідають вимогам законодавства.

Водночас, вимоги скарги про повернення виконавчого листа до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві для виконання виходять за межі повноважень суду у відповідності до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, крім того, пред`явлення виконавчого листа до виконання залежить виключно від волевиявлення стягувача.

Так, повноваження суду при розгляді скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця визначені ст. 451 ЦПК України, ч. 2 якої встановлено, що у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов?язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, суд у відповідності до ч. 2 ст. 451 ЦПК України наділений правом за результатами розгляду скарги також зобов?язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково шляхом визнання неправомірним та скасування відповідного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу та зобов`язання посадову особу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) вчинити дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), боржник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа, - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євгена Калюжного від 08 травня 2024 року по виконавчому листу №2-11404/11 від 08.01.2024 року.

Зобов`язати посадову особу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) вчинити дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА