Справа № 175/942/21
Провадження № 4-с/175/26/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., представника заявника ОСОБА_1 , державного виконавця Реутова Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , на дії державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо розрахунку заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо розрахунку заборгованості.

В обґрунтування скарги зазначено, що 09.04.2021 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі даного судового наказу постановою державного виконавця від 17.06.2021 року відкрито виконавче провадження № 65837996. 27.02.2022 року заявник був мобілізований до Збройних Сил України відповідно до наказу №04/к від 28.02.2022 року. Відповідно до розрахунку заборгованості від 01.04.2024 року за боржником по виконавчому провадженню № 65837996 ОСОБА_2 обліковується заборгованість у розмірі 215201 грн 50 коп. Зазначена заборгованість виникла за період з березня 2022 року по квітень 2024 року. Заявник не погоджується з вищевказаним розрахунком, оскільки даний розрахунок державний виконавець здійснював з урахуванням додаткової винагороди, виплаченої боржнику відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168, яка не має постійного характеру. При цьому постановою КМУ від 11.11.2022 року №1263, яка набула чинності 16.11.2022 року внесено зміни до п. 8 переліку видів доходів, які вираховуються при визначенні розміру аліментів, зокрема щодо стягнення з додаткової винагороди. Таким чином, стягуючи аліменти з додаткової винагороди до 16.11.2022 року, державний виконавець діяв всупереч вимогам законодавства.

Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надіслав на адресу суду відзив на скаргу, в якому посилаючись на норми чинного законодавства просив відмовити у задоволенні скарги. Також зазначено, що аліменти мають стягуватися в частці від усіх видів доходу боржника. Тому навіть до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 року, виконавець мав би враховувати всі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів. Фактично Постановою КМУ від 11.11.2022 року №1264 лише підтверджено необхідність стягнення аліментів з урахуванням додаткової винагороди, раніше законодавство просто не містило норми про отримання додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. У зв`яку з чим, з урахуванням змін у законодавстві, законодавець лише узгодив між собою всі нормативно-правові акти. При цьому жодним нормативно-правовим актом не визначено, що додаткова винагорода є грошовим забезпеченням, що не має постійного характеру.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 надіслав на адресу суду відзив, в якому просив залишити скаргу без задоволення, посилаючись на те, що дії державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості повністю відповідають нормам чинного законодавства.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підтримав доводи, зазначені у відзиві та просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку надіслав на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі, у задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи стягнення з 11.03.2021 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.06.2021 року відкрито виконавче провадження № 65837996.

Державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 65837996, відкритого на підставі судового наказу №175/942/21, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від від 26.05.2021 року Станом на 01.04.2024 року заборгованість по аліментам складає 215201,50 грн.

27.02.2022 року заявник був мобілізований до Збройних Сил України відповідно до наказу №04/к від 28.02.2022 року.

30.04.2024 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про перерахунок заборгованості, у зв`язку з тим, що заборгованість за період з березня 2022 року по листопад (включно) 2022 року повинна вираховуватися виключно з грошового забезпечення, без врахування додаткової винагороди.

Листом Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №80774 від 10.06.2024 року представнику ОСОБА_2 повідомлено, що навіть до прийняття Постанови КМУ від 11.11.2022 року №1264, виконавець повинен враховувати всі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993 року (далі - Перелік),передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Постанова Кабінету Міністрів України м від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», на яку міститься посилання в статті 81 СК України, також передбачає пункт 1, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям, під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних(бойових)дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином, з аналізу вказаних норм випливає, що аліменти мають стягуватися в частці від усіх видів доходу боржника. Тому навіть до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року, виконавець мав би враховувати всі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів.

Фактично Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року № 1264 лише підтверджено необхідність стягнення аліментів з урахуванням додаткової винагороди, раніше законодавство просто не містило норми про отримання додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Тому з урахуванням змін у законодавстві, законодавець лише узгодив між собою всі нормативно-правові акти.

Маючи на меті належне забезпечення дитини для її повноцінного духовного та фізичного розвитку, міг з будь-яких причин не охоплювати аліментними зобов`язаннями додаткову винагороду на період воєнного стану. Внесенням відповідних змін 16 листопада 2022 року законодавець лише конкретизував перелік видів грошового забезпечення, із яких справляється нарахування аліментів, задля усунення проблемних питань при нарахуванні аліментів, а не «створив» новий вид доходів, який раніше таким не визнавав.

Отже додаткові виплати, які нараховувались та виплачувались боржнику по аліментам відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до 16 листопада 2022 року не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мали постійний характер та відносились до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 28.02.2024 року, справа №209/3260/13-ц.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що державний виконавець правомірно здійснював розрахунок заборгованості за період з березня 2022 року по листопад 2022 року, враховуються при визначення розміру аліментів додаткову винагороду військовослужбовця.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 353-354, 450-452 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , на дії державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо розрахунку заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. С. Журавель