Справа №345/4413/24
Провадження № 2/345/1119/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2024 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з житлового будинку «А», стодоли «Б», стайні «В», сараю «Г», розташованих на неприватизованій земельній ділянці площею 0,49 га по АДРЕСА_1 .

Свою позовну заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3 , якій на праві приватної власності належало таке майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , розташований на неприватизованій земельній ділянці, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Войнилівської селищної ради, площею 1,24 га. Спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла їй. Заповіт посвідчений секретарем Войнилівської селищної ради 04.12.2008 за № 916. Заповіт не змінювався і не відмінявся. Спадкоємців першої черги немає. Спадкодавець одружена не була, дітей не мала. Відповідач по справі ОСОБА_2 є спадкоємцем 5-ої черги. Він спадщину не приймав, претензій до спадкового майна немає. Вона прийняла спадщину в установлений законом шестимісячний строк шляхом подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом Калуської державної нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного с/г виробництва площею 1.2400 га, що знаходиться на території Войнилівської селищної ради Калуського району, за кадастровим номером :02:001:0299, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний спадкодавцю ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований на неприватизованій земельній ділянці в АДРЕСА_1 , відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. В 1960 році ОСОБА_3 побудувала будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 і стала там проживати. Однак до своєї смерті в експлуатацію будинок не здала, а тому не отримала свідоцтво про право власності на будинковолодіння. А тому вона змушена звертатися з цим позовом в суд.

Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала, а розгляд справи просила проводити без її участі.

Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, претензій не має, а справу просить слухати без його участі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 05.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

21.08.2024 відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, претензій не має, а справу просить слухати без його участі.

22.08.2024 позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала, а розгляд справи просила проводити без її участі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що представник відповідача позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.02.2015 (а.с. 7).

Відповідно до заповіту від 04.12.2008, посвідченого секретарем Войнилівської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі за № 916, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 все майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося (а.с. 8).

Позивачка звернулася до Калуської районної державної нотаріальної контори зі заявою № 271 від 17.07.2015 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка залишила на її ім`я заповіт (а.с. 9).

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 40965354 від 17.07.2015 Калуською районною державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с. 10).

Постановою в.о. державного нотаріуса від 07.05.2024 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючого документу на вище вказане майно (а.с. 6).

За ОСОБА_3 , яка постійно проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_1 , числиться земельна ділянка для ведення товарного сільського господарського виробництва. На день смерті в спадковому будинку ОСОБА_3 проживала одна. Заповіт від імені останньої зареєстрований у виконавчому комітету Войнилівської селищної ради за № 916 не змінювався і не відмінявся (а.с. 11).

Згідно з випискою з погосподарського обліку Войнилівської селищної ради за 2016-2023 роки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 побудований у 1960 році та належав ОСОБА_3 , а також в користування перебувала земельна ділянка для БОЖБ та ОСГ, загальною площею 0,49 га. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд надавалася у власність згідно архівного рішення 13 сесії від 23.11.1993 (а.с. 12).

Відповідно до рішення 13 сесії Войнилівської селищної ради народних депутатів було задоволено заяву ОСОБА_3 на приватизацію землі площею 0,49 га (а.с. 13-14).

Державним нотаріусом 23.07.2024 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.2400 га, що знаходиться на території Войнилівської селищної ради Калуського району за кадастровим номером : 02: 001: 0299 (а.с. 16)

На спадковий будинок за адресою АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 27.02.2024, згідно з яким вказаний будинок був побудований у 1960 році (а.с. 18-20).

Відповідно до довідки № 00044 від 27.02.2024, виданої ОКП «Івано-Франківським ОБТІ» реєстрація права власності домоволодіння по АДРЕСА_1 не проводилась, а його інвентаризаційна вартість станом на 27.02.2024 становить 61915,00 грн. (а.с. 23).

Таким чином між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, вбачається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається зі ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки у встановленому законом порядку та строк звернулася зі заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Крім позивачки, інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка у встановлений закон порядок та строк звернулася до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини та від спадкового майна не відмовлялася, у відповідача відсутні заперечення щодо позовної заяви, а також беручи до уваги те, що позивачка не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за позивачкою в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок за адресою по АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1217, 1220, 1223, 1241, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя: