Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/516/24
Номер проведження 2/508/239/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Корсаненкової О.О.
за участю секретаря Сівачової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Миколаївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 508/516/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд
У червні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ОД-20/04/2007/840-К/5, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 10 500, 00 доларів США. Того ж дня, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договори поруки № ОД-20/04/2007/840-П/5, відповідно до яких ОСОБА_2 у разі невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед банком всім своїм майном, яке їм належить на праві власності та особистими коштами, згідно із пунктом 1 вказаного договору поруки. Після чого, через невиконання основного зобов`язання за вказаним кредитним договором, ВАТ КБ «Надра» звернулося до Миколаївського районного суду Одеської області з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів. 28.10.2011 року рішенням Миколаївського районного суду Одеської області (справа № 2-244/2011) було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «КБ «Надра»» заборгованість за кредитним договором у розмірі 124 701, 54 грн. 19.10.2021 року ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра»» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»» у виконавчих листах у справі № 2-244/2011. Оскільки відповідачі не виконали досі рішення, позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інфляційні витрати та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке становить 76 847, 80 грн., а також судові витрати.
Ухвалою суду від 20.06.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Судове засідання від 03.07.2024 року було відкладено через відсутність відомостей щодо належного повідомлення відповідача.
09.07.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу, відповідно до якої остання просить ухвалити додаткове рішення у даній цивільній справі щодо вирішення питання про судові витрати в порядку ст.270 ЦПК України, а також стягнути із відповідачів на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»» понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 8 500, 00 грн. Вказану заяву просять розглядати без участі представника позивача. Долучають копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, копію договору про надання правової допомоги з доданим актом, а також підтвердження направлення сторонам копії цієї заяви.
В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою від 21.06.2024 року просив розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові конверти, що повернулися на адресу суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адрпесою» Про причини неявки до суду не повідомили, відзив на позов не подали.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ОД-20/04/2007/840-К/5, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 10 500, 00 доларів США. Даний договір містить підписи представника ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 .
Згідно із умовами вищевказаного договору, ціль кредитування споживчі цілі; строк надання кредиту до 18 квітня 2017 року; відсотки за користування кредитом нараховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14, 49 % річних. Плата за управлінням кредитом сплачується позичальником, щомісячно, протягом усього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0, 10 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити банку), зазначеним у п.1.1 цього договору. За перший та останній місяць користування кредитом плата розраховується виходячи із фактичної кількості днів, протягом яких позичальник корисувався кредитом.
Також, за умовами даного кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальникмо своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник (майновий поручитель) укладає з банком договір іпотеки в день укладення договору, де зазначено житловий будинок площею 52, 1 кв.м., житлова площа 39, 2 кв. м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Умови передачі майна в іпотеку, звернення стягнення на майно, що обтяжене іпотекою, викладені у договорі іпотеки, що укладається між банком і позичальником (майновим поручителем) та засвідчується нотаріально. При непогашення заборгованості позичальника перед банком у повному обсязі за рахунок майна, що обтяжене іпотекою, банк звертає стягнення на майно позичальника у відповідності з діючим законодавством України. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, банк укладає в день укладення цього договору з ОСОБА_2 (поручителем) договір поруки.
Відповідно до порядку надання кредиту та сплати заборгованості, надання кредиту проводиться, шляхом видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті доларах США. Моментом (днем) надання кредиту вважається день утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника № НОМЕР_1 , відкритому у відділені № НОМЕР_2 філії ВАТ КБ «Надра» Одеське РУ. Позичальник повертає кредит та сплачує банку, передбачені п. п. 1.3.1., 1.3.2 цього договору, платежі, шляхом здійснення перерахування на рахунок № НОМЕР_3 МФО 328975 мінімально необхідного платежу у валюті кредиту. Щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 175 (сто сімдесят п`ять) доларів США. Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п.3.3.2. цього договору, щомісячно до 07 числа поточного місяця. Кінцевий термін повернення кредиту 18.04.2017 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Якщо на протязі дії цього договору позичальник несвоєчасно чи неповністю вніс черговий мінімальний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим договором то банк приймає виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору в наступному порядку, а саме: плата за управління кредитом; прострочені відсотки за користування кредитом; відсотки за користування кредитними коштами; пені та штрафи; витрати, пов`язані з моніторингом та супроводом кредиту; прострочена сума кредиту; сума кредиту.
У разі прострочення позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню кредиту, визначених у п. п. 3.3.3 цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасної суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9., 4.3.10 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної п.1.1.цього договору за кожен випадку.
Крім того, 19.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договори поруки № ОД-20/04/2007/840-П/5, відповідно до яких ОСОБА_2 у разі невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед банком всім своїм майном, яке їм належить на праві власності та особистими коштами, згідно із пунктом 1 вказаного договору поруки. Даний договір містить підписи представника ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 .
За умовами договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов` язань, що витікаються з кредитного договору № ОД-20/04/2007/840-К/5 від 19.04.2007 року, в тому числі: - повернути до 18 квітня 2017 року кредит у сумі 10 500, 00 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14, 49 % річних із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360); сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Позичальник повинен виконати зобов`язання в тому ж порядку, який встановлено для позичальника кредитним договором. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних в п.1.1 цього договору, повністю (чи у будь якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальністю поручителя виникає як у випадку невиконання позичальника будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні позичальником зобов`язань в цілому. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з умовами кредитного договору.
Відповідно до рішення Миколаївського районного суду Одеської області № 2-244/2011р. від 28.10.2011 року, було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Надра» заборгованість за кредитним договором по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені в розмірі 124 701, 54 грн. та судові витрати по сплаті держмита у сумі 1 247, 02 грн., а також за ІТЗ судового процесу у сумі 120, 00 грн. Рішення набрало законної сили 28.12.2011 року.
Згідно із ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області № 2-244/2011 від 19.10.2021 року, було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра»» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»» у виконавчих листах по справі № 2-244/2011 (боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ).
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В порядку ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із статтею 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до статтей 541, 542 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Згідно із ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання».
За розрахунком позивача 3 % річних та інфляційних витрат за прострочення грошового зобов`язання за основним боргом за період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 року вбачається, що основна сума заборгованості за договором становить 124 701, 54 грн. Інфляційні витрати (інфляційне збільшення) за останній період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 року становлять 58 819, 03 грн., а також 3% річних (штрафні санкції) за період прострочення грошового зобов`язання становлять 18 028, 77 грн., що разом складає 76 847, 80 грн. (а. с. 9-10).
Зокрема, наявність рішення про стягнення боргу за кредитним договором не припиняє правовідносин сторін кредитного договору за весь період його невиконання і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення боржника.
Для цілей правового регулювання зобов`язальних відносин та відповідальності за порушення зобов`язань юридичне значення має саме момент виконання такого обов`язку боржником.
Ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів за договором лише підтверджує дійсне існування обов`язку боржника зі сплати боргу кредитору, його безспірність та надає цьому обов`язку безпосередньо примусового характеру.
Частина друга статті 11 ЦК України визначає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Отже, відповідно до положень статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, за наявності прямої вказівки про це в законі.
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
Наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість.
Проте, судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.
Враховуючи викладене, розмір 3 % річних та інфляційних витрат не спростований відповідачами, суд дійшов висновку про стягнення зазначених позивачем сум.
За встановлених обставин, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
За положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача на підставі договору про надання правової допомоги № 02/01-24 від 02.01.2024 року представляло адвокатське бюро «Юлії Чміль», яким при подачі позову у акті про надання правничої допомоги № 0207-24 до договору про надання правової допомоги №02/01-24 від 02.01.2024 року було зазначено розрахунок суми судових витрат на загальну суму 8 500, 00 гривень, у тому числі за ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документа клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи, складання позовної заяви та її подання, що також підтверджується платіжною інструкцією.
За встановлених обставин, зважаючи на те, що документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про доведеність витрат на правничу допомогу в заявленій сумі, як такої, що є пов`язаною з даною справою, вважає їх співмірними зі складністю та об`ємом виконаної роботи, такою, що підтверджена належними та допустимими доказами розрахунку таких витрат.
Отже, в порядку ст.141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 028, 00 гривень, та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500, 00 гривень, а всього 11 528, 00 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 279, 280 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» інфляційні витрати та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № ОД-20/04/2007/840-К/5 від 19.04.2007 року у розмірі 76 847, 80 грн. (сімдесят шість тисяч вісімдесят сорок сім гривень вісімдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» судові витрати у розмірі по 5 764, 00 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА