ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року

м. Київ

справа № 687/28/22

провадження № 61-9058св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Закупненської селищної ради Хмельницької області,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Лозінським Миколою Володимировичем, на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року у складі судді Борсука В. О. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року у складі колегії суддів:Янчук Т. О.,Грох Л. М., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах

держави в особі Закупненської селищної ради Хмельницької області звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу та витребування земельної ділянки.

Позов обґрунтований тим, що наказом ГУ Держгеокадастру від 22 серпня 2019 року № 22-6294-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Гусятинської сільської ради Чемеровецького району.

На підставі вказаного наказу ОСОБА_1 виготовив проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, який затверджено наказом ГУ Держгеокадастру від 27 січня 2020 року № 22-1609-СГ (далі - наказ), земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:003:0300, про що внесено відомості до Державного земельного кадастру України.

05 лютого 2020 року приватний нотаріус зареєстрував право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :04:003:0300, яку надалі на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 лютого 2020 року ОСОБА_1 відчужив ОСОБА_2 .

Під час моніторингу даних Публічної кадастрової карти встановлено, що земельна ділянка, кадастровий номер :04:003:0300, яка надана у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, утворена в результаті поділу земельної ділянки, кадастровий номер :04:003:0201, площею 5,0701 га, що підтверджується інформацією з листа ГУ Держгеокадастру від 15 грудня 2021 року № 32-22-0.501-638/32-21.

Отже, на час прийняття наказу земельна ділянка, яка надана ОСОБА_1 , включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах.

З огляду на те, що земельна ділянка площею 5,0707 га, кадастровий номер :04:003:0201, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних ділянках, вона не могла бути відчужена, передана в заставу, надана у користування до завершення торгів.

Прокурор просив визнати незаконним наказ та витребувати земельну ділянку.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року, яке залишене без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року (за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ), позов задоволено. Визнано незаконним наказ, яким затверджено проєкт землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:03:0300, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Гусятинської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. Витребувано у ОСОБА_2 на користь держави цю земельну ділянку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру від 15 жовтня 2019 року № 22-7903-СГ, земельна ділянка площею 5,0701 га, кадастровий номер :04:003:0201, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які пропонується до продажу на земельних торгах. Оскільки земельна ділянка площею 2,0 га, кадастровий номер :04:003:0300, яка наказом була передана у власність ОСОБА_1 накладається на масив, а саме є частиною земельної ділянки, кадастровий номер :04:003:0201, яка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які пропонується до продажу на земельних торгах, тому до завершення торгів не могла відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування, у зв`язку з чим наказ є незаконним.

Оскільки ОСОБА_1 не мав права на отримання вказаної земельної ділянки у власність, то у подальшому ця земельна ділянка відчужена поза волею її власника-держави, тому на підставі статі 388 ЦК України власник має право витребувати це майно у останнього набувача - ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2023 року ОСОБА_1 через адвоката Лозінського М. В. засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, просив їх скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скарги

Касаційна скарга мотивована тим, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме частини п`ятої статті 136 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Аргументи інших учасників справи

Відзив ГУ Держгеокадастру мотивований тим, що на час надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою земельна ділянка, кадастровий номер :04:003:0201, не була включена до переліку земельних ділянок, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах, тому посилання прокурора на недотримання вимог статті 136 ЗК України під час надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою є необґрунтованими.

Витребуванням земельної ділянки порушено права ОСОБА_2 як власника спірної земельної ділянки.

Відзив Кам`янець-Подільської окружної прокуратури мотивований тим, що надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття у подальшому позитивного рішення щодо передання цієї земельної ділянки у власність.

На час передання спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 вона була частиною земельною ділянки, яка включена до переліку земельних ділянок, права на які можуть бути відчужені на земельних торгах.

Крім того, наказ ГУ Держгеокадастру від 14 листопада 2019 року № 22-9682-СГ «Про внесення змін до наказу» , яким внесено зміни до наказу, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою, прийнято після того, як земельна ділянка, кадастровий номер :04:003:0201, була включена до переліку земельних ділянок, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах.

Відповідь на відзив ГУ Держгеокадастру (письмові пояснення) Кам`янець-Подільської окружної прокуратури містить доводи, аналогічні доводам відзиву на касаційну скаргу.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2023 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року відмовлено.

У вересні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Касаційне провадження відкрито з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, відзивів на неї, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

16 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до ГУ Держгеокадастру щодо надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га за межами населених пунктів на території Гусятинської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, та яка зареєстрована у Головному управлінні 25 липня 2019 року № 3-8407/0/94-19.

Наказом ГУ Держгеокадастру від 22 серпня 2019 року № 22-6294-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Гусятинської сільської ради Чемеровецького району.

Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру від 15 жовтня 2019 року № 22-7903-СГ «Про включення земельних ділянок в перелік на торги» земельні ділянки включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах згідно з додатком. Надано дозвіл на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах у формі аукціону, зі зміною цільового призначення: до зміни - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичними особами (код цільового призначення 16.00) та землі резервного фонду (код цільового призначення 17.00), після зміни - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код цільового призначення 01.01), згідно з додатком.

Згідно з наказом ГУ Держгеокадастру від 14 листопада 2019 року № 22-9682-СГ «Про внесення змін до наказу» внесено зміни до наказу ГУ Держгеокадастру від 22 серпня 2019 року № 22-6294-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», а саме: надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, місце розташування об`єкта землеустрою із земельної ділянки, кадастровий номер :04:003:0201, яка розташована за межами населених пунктів Гусятинської сільської ради Чемеровецького району. Цільове призначення земельної ділянки до його зміни - землі запасу (16.00), цільове призначення земельної ділянки після його зміни - для ведення особистого селянського господарства (01.03).

Наказом ГУ Держгеокадастру від 27 січня 2020 року № 22-1609-СГ «Про надання у власність земельної ділянки» ОСОБА_1 затверджено проєкт землеустрою та надано у власність земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер :04:03:0300, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Гусятинської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18 листопада 2021 року № 285405326 на підставі наказу від 27 січня 2020 року № 22-1609-СГ 05 лютого 2020 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєв Ю. В. зареєстрував право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :04:03:0300.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 лютого 2020 року, серія та номер 267, ОСОБА_1 відчужив її ОСОБА_2 .

Цього ж дня приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєв Ю. В. зареєстрував право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 35456375.

Відповідно до листа-відповіді ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій від 15 грудня 2021 року області № 32-22-0.501- 638/32-21 земельна ділянка, кадастровий номер :04:003:0300, яка надана у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, утворена в результаті поділу земельної ділянки площею 5,0701 га, кадастровий номер :04:003:0201.

Згідно з наказом ГУ Держгеокадастру 16 листопада 2020 року № 105-Т «Про виключення земельних ділянок із переліку на торги» земельну ділянку площею 5,0701 га, кадастровий номер :04:003:0201, виключено з переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які пропонується до продажу на земельних торгах.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статей 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України (далі - в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею

Згідно із частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га (пункт «б» частини першої статті 121 ЗК України).

Згідно з частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини першої статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частині другій вказаної статті передбачено земельні ділянки, які не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Статтею 136 ЗК України визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах.

Організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу. Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови (частини перша, друга статті 136 ЗК України).

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів (частина третя статті 136 ЗК України).

Аналіз статті 136 ЗК вказує на те, що у разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, зокрема і її частини.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 815/3059/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 823/1120/16, від 08 листопада 2019 року у справі № 420/914/19, від 23 січня 2020 року у справі № 620/1058/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 819/1976/17, від 22 жовтня 2020 року у справі № 815/7279/16, від 13 квітня 2021 року у справі № 818/1470/18, від 29 жовтня 2021 року у справі № 340/1039/20, від 02 серпня 2023 року у справі № 695/2984/18.

У справі, яка переглядається, встановлено, що спірна земельна ділянка була частиною земельної ділянки площею 5,0701 га, кадастровий номер :04:003:0201 (т. 1, а. с. 32).

Згідно з матеріалами справи (т. 1, а. с. 28, 44) дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було надано ОСОБА_1 22 серпня 2019 року у межах орієнтиру :04:003.

Водночас наказом ГУ Держгеокадастру від 14 листопада 2019 року № 22-9682-СГ за заявою ОСОБА_1 внесено зміни до наказу, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою про відведення земельної ділянки, а саме уточнено місце її знаходження, та зазначено кадастровий номер земельної ділянки за рахунок якої надається земельна ділянка ОСОБА_1 - :04:003:0201.

Проте земельна ділянка, кадастровий номер :04:003:0201, наказом ГУ Держгеокадастру від 15 жовтня 2019 року № 22-7903-СГ, тобто на час внесення змін та уточнення місця розташування, вже була включена до переліку земельних ділянок, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах.

Верховний Суд зазначає, що наказ ГУ Держгеокадастру від 15 жовтня 2019 року № 22-7903-СГ на момент уточнення місця розташування спірної земельної ділянки та подальшого передання у її власність ОСОБА_1 недійсним не визнавався, зміни до нього, зокрема стосовно земельної ділянки площею 5,0701 га, кадастровий номер :04:003:0201, не вносилися.

З огляду на вказане суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що надання у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки наказом від 27 січня 2020 року відбулось за наявності прямої заборони, визначеної частиною третьою статті 136 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тому є підстави для визнання наказу недійсним, оскільки наказ винесено з порушенням чинного на той момент законодавства України.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02 серпня 2023 рокуу справі № 695/2984/18, провадження № 61-14080св20.

З огляду на вказане, з урахуванням практики Верховного Суду, наведеній у цій постанові, доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини п`ятої статті 136 ЗК України (частина третя статті 135 ЗК України на час виникнення спірних правовідносин) у подібних правовідносинах не знайшли свого підтвердження.

Доводів у частині позовної вимоги про витребування земельної ділянки у ОСОБА_2 касаційна скарга не містить, а Верховний Суд не встановив підстав для виходу за межі доводів касаційної скарги.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Лозінським Миколою Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська