Справа №653/1407/14-ц н/п 4-с/766/79/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

за участю секретаря Савицького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця державного виконавця державної виконавчої служби у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання державного виконавця Бериславського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із скаргою на дії державного виконавця державної виконавчої служби у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання державного виконавця Бериславського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити певні дії. В обґрунтування скарги заявник зазначає, що згідно даних виконавчого провадження №44048117, на примусовому виконанні Генічеського відділу державної виконавчої служби у Генічеському району Херсонської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №44048117 з примусового виконання виконавчого листа №653/1407/14-ц, виданого 14.07.2014 Генічеським районним судом Херсонської області, про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 12.05.2014. В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем Генічеського відділу державної виконавчої служби винесено постанову про обмеження його у керуванні транспортним засобом від 04.04.2019. 19.02.2020 вказане виконавче провадження було завершене на підставі пункту 1 часини першої ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачові.

Про існування вказаних обмежень скаржнику нічого не було відомо, відповідних повідомлень та копії даної постанови на мою адресу не надходило. Про існування обумовленої постанови про обмеження його у керуванні транспортним засобом від 04.04.2019 йому стало відомо лише через чотири з половиною років, після складання співробітниками Прилуцького райвідділу поліції Чернігівської стосовно нього адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП. Зазначає, що на даний час він працюю офіційно водієм на ТОВ «АК «Нива-плюс» та встановлення такого заходу, як обмеження його у керуванні транспортним засобом позбавляє його основного законного джерела засобів для існування та утримання його трьох неповнолітніх дітей.

Також після неодноразових звернень до органів державної виконавчої служби, 29.12.2023 він отримав відповідь з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно якої «перевіркою майнового стану боржника встановлено моє місце працевлаштування, у зв`язку з чим 26.12.2023 державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яка направлена за вищевказаним місцем роботи для виконання». Поряд з цим, згідно зазначеної інформації вказано, що на виконанні у Бериславському відділі ДВС перебуває вже інше виконавче провадження №63114716 з виконання того ж самого виконавчого листа №653/1407/14-ц, виданого 14.07.2014 Генічеським районним судом Херсонської області, про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , зазначив, що він не мав наміру ухилятися від сплати аліментів, а заборгованість виникла не з його вини, а зумовлена бойовими діями на території України, вимушеними переміщеннями у зв`язку із окупацією російською федерацією та неналежною організацією роботи органів державної виконавчої служби в умовах воєнного стану. У зв`язку із чим просить визнати протиправними дії державного виконавця державної виконавчої служби у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язати державного виконавця Бериславського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову про обмеження ОСОБА_1 у праві керуванні транспортним засобом від 04.04.2019 в рамках виконавчого провадження №44048117.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2024 року поновлено строк ОСОБА_1 для звернення зі скаргою до суду на дії державного виконавця державного виконавця державної виконавчої служби у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання державного виконавця Бериславського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити певні дії., прийнято до розгляду скаргу та призначено розгляд скарги у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання скаржник не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець державної виконавчої служби у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та державний виконавець Бериславського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, з урахуванням не надання державними виконавцями до суду матеріалів виконавчих проваджень, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в автономній Республіці Крим та міста Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №10323/С-12531-04.2-21 від 29.12.2023 року, згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, на примусовому виконанні Генічеського відділу державної виконавчої служби у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 44048117 з примусового виконання виконавчого листа № 653/1407/14-ц, виданого 14.07.2014 Генічеським районним судом Херсонської області, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 12.05.2014.

Вказане виконавче провадження завершено 19.02.2020 на підставі пункту і частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, в зв`язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа.

Також зазначено, що відповідно до пункту 1 частини 9 статті 71 Закону, тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом встановлюється до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Однак, на момент завершення виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів становила 35 246,07 гри., про що зазначено у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, на примусовому виконанні у Бериславеькому відділі державної виконавчої служби у Бериславеькому районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 25.04.2023 перебуває виконавче провадження № 63114716 з примусового виконання виконавчого листа № 653/1407/14-ц, виданого 14.07.2014 Генічеським районним судом Херсонської області, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 .

Вказане виконавче провадження з 24.09.2020 перебувало на виконанні Генічеського відділу державної виконавчої служби, з 18.03.2021 передано на виконання до Новотроїцького відділу державної виконавчої служби, за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 .

Державним виконавцем здійснено розрахунок, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 28.12.2023 становить 155 648,28 грн.

З метою повного, своєчасного виконання зазначеного рішення державним виконавцем відділу вживаються визначені законом заходи примусового виконання.

Зокрема, перевіркою майнового стану боржника встановлено місце працевлаштування ОСОБА_1 , а саме: Відділ освіти, культури та спорту Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, у зв`язку з чим 26.12.2023 державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яка направлена за вищевказаним місцем роботи для виконання.

На даний час смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області не належить до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, у зв`язку з чим на даний час відсутні перешкоди щодо звернення стягнення на заробітну плату.

Відповідно до довідки ТОВ «Аграрна компанія «Нива-плюс» №115 від 22.05.2024 року, ОСОБА_1 працює на посаді водія автотранспортних засобів в товаристві з 27.11.2023 року і по даний час.

Згідно статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Згідно статті 447 ЦПК України та статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення(поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч.3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок стягнення аліментів. Так, відповідно до вимог ч.1 зазначеної статті, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно ч.3, ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Пунктом 6 ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (частина 3 статті 195 СК України).

Судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 28.12.2023 становить 155 648,28 грн.

Матеріали справи не містять інформації, що боржник звертався з будь-якими заявами до виконавчої служби щодо здійснення перерахунку заборгованості аліментів у зв`язку із неправильним (не врахуванням чеків або інших підтверджуючих документів) обчисленням заборгованості по аліментам.

Під час розгляду скарги в суді, боржник також не надав будь яких підтверджуючих сплату аліментів документів.

Відповідно до вимог статей 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження боржника у праві полювання, тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України „Про виконавче провадження встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому, вказані у цій статті обмеження будуть вважатись такими, що застосовані із дотриманням вимог Закону України „Про виконавче провадження, зокрема частини дев`ятої статті 71 Закону України „Про виконавче провадження, у разі, коли таке рішення буде вмотивоване державним виконавцем у відповідних постановах належним чином.

За правилами Закону України „Про виконавче провадження розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилось, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України „Про виконавче провадження.

При цьому вказана стаття не зобов`язує державного виконавця перевіряти наявність таких прав у боржника, а містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України „Про виконавче провадження, слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів.

У разі усунення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, яка дає підстави виконавцю для накладення постанови про обмеження певних прав, виконавцем будуть вжиті заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 454/586/20.

За приписами статей 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заявник ОСОБА_1 доказів, які б підтверджували незаконність винесення оскаржуваної постанови, суду не надав.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що встановлені обмеження перешкоджають виконанню його трудових обов`язків з огляду на таке.

Частиною 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 почав працювати водієм лише з 27.11.2023, тобто після того, як йому стало відомо про винесення постанови, якою його обмежено у праві керувати транспортними засобами.

Крім того, державним виконавцем було встановлено, що місце працевлаштування ОСОБА_1 , був Відділ освіти, культури та спорту Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, у зв`язку з чим 26.12.2023 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яка направлена за вищевказаним місцем роботи для виконання.

Разом з тим, такі дії працевлаштування боржника ОСОБА_1 водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Аграрна компанія «Нива-плюс» суд розцінює, як намагання ухилитися від вжитих виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення про стягнення аліментів та погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення аліментів. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 раніше також працював водієм матеріали справи не містять, що свідчить про можливість отримання ним доходу без використання права керувати транспортними засобами.

Суд зауважує, що заявник є особою середнього віку, працездатний, будь-яких протипоказань до роботи немає, робота водія не є єдиним можливим для нього видом трудового процесу чи діяльності, тому встановлення тимчасового обмеження керувати транспортними засобами не може розцінюватися як позбавлення боржника основного законного джерела засобів для існування. Доказів протилежного суду не надано. Крім того, таке обмеження встановлено тимчасово - до погашення заборгованості з аліментів, а після виконання обов`язку по сплаті заборгованості по аліментах на утримання дітей його право буде поновлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем постанова про тимчасове обмеження у праві керувати транспортними засобами відносно ОСОБА_1 була прийнята відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця.

За приписами частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на наявність заборгованості зі сплати аліментів, на даний час у межах зведеного виконавчого провадження № 63114716, відсутні підстави для скасування постанови про обмеження у праві керування транспортним засобом від 04.04.2019 року, тому в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця державного виконавця державної виконавчої служби у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання державного виконавця Бериславського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити певні дії- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. І. Кузьміна

Повний текст ухвали складено 12.08.2024 року