Справа № 203/885/24
Провадження № 2/0203/762/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 11.08.2023 року в м.Дніпрі сталась ДТП за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2023 року у справі №203/4833/23 провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП було закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.12.2023 року зазначена вище постанова залишена без змін. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди була застрахована в ТзДВ СК «Альфа-гарант» за полісом №АТ/2831664, з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, в розмірі 160000 грн. та франшизою в розмірі 3200 грн. 14.09.2023 року судовим експертом Крутінь В.І. було складено висновок експерта №8762, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , склала 238000 грн. 15 коп. 30.10.2023 року страховою компанією позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 135048 грн. 17 коп. недоплачена сума шкоди становить 103951 грн. 98 коп. Відповідно до визначеного у полісі ліміту страхова компанія повинна доплатити страхове відшкодування, з урахуванням франшизи, в розмірі 21751 грн. 83 коп., а відповідач ОСОБА_2 різницю між розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, а також франшизу, в загальній сумі 82200 грн. 15 коп. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідачів вказані вище кошти та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

У наданому відзиві представник ТзДВ СК «Альфа-Гарант» просив відмовити в задоволенні позовних до страхової компанії. В обгрунтування заперечень посилався на те, що на підставі п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» між страховою компанією та позивачем 22.10.2023 року було укладено угоду про розмір страхового відшкодування, відповідно до якої сторони погодили виплату страхового відшкодування в розмірі 135000 грн., яке 31.10.2023 року було виплачено позивачу. Пунктами 2 та 4 угоди сторони досягли згоди про розмір страхового відшкодування в сумі 135000 грн. та підтвердили, що ця сума є остаточною та вони не матимуть жодних фінансових або будь-яких інших претензій щодо розміру цієї суми.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.02.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою від 11.06.2024 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Інший відповідач ТзДВ СК «Альфа-Гарант», явку свого представника до суду не забезпечив, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи, що страхова компанія належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, представником останньої було подано відзив на позовну заяву, в якому висловлено позицію відповідача щодо розглядаємого позову, суд у відповідності до ч.3 ст.223 ЦПК України визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності представника відповідача.

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та відзиві, заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11.08.2023 року в м.Дніпрі сталась ДТП за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2023 року у справі №203/4833/23 провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП було закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного ч.2 ст.38 КУпАП.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.12.2023 року зазначена вище постанова залишена без змін.

Зі змісту вказаних постанов, що містяться в ЄДРСР вбачається, що ОСОБА_2 приймав участь у розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції і не заперечував обставин та причин ДТП, що сталась 01.08.2023 року, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього за ст.124 КУпАП, а також підстави закриття провадження.

Також з матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТзДВ СК «Альфа-гарант» за полісом №АТ/2831664, з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, в розмірі 160000 грн. та франшизою в розмірі 3200 грн.

22.10.2023 року між ТзДВ СК «Альфа-гарант» та ОСОБА_3 було укладено угоду про розмір страхового відшкодування, відповідно до п.п.2,3 якої сторони досягли згоди, що сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 11.08.2023 року, становить 138200 грн., а сума страхового відшкодування, з урахуванням франшизи в розмірі 3200 грн., складає 135000 грн. що стався про розмір страхового відшкодування в сумі 135000 грн.

Згідно п.4 угоди сторони підтвердили, що вказана в п.3 сума страхового відшкодування є остаточною та вони не матимуть жодних фінансових або будь-яких інших претензій щодо розміру цієї суми.

Відповідно до платіжної інструкції від 31.10.2023 року №40422 вбачається, що страховою компанією у відповідності до угоди була виплачене позивачу погоджена із ним сума страхового відшкодування в повному обсязі.

Звертаючись до суду із позовом, позивач посилався на те, що 14.09.2023 року судовим експертом Крутінь В.І. було складено висновок експерта №8762, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , склала 238000 грн. 15 коп.

В зв`язку із цим, просив стягнути зі страхової компанії недоплачену суму страхового відшкодування, в межах визначеного у полісі ліміту та з урахуванням франшизи, в розмірі 21751 грн. 83 коп., а з відповідача ОСОБА_2 стягнути різницю між розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, а також франшизу, в загальній сумі 82200 грн. 15 коп.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України №1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України №1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Закону України №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, п.12.1 ст.12 зазначеного вище Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктами 36.1, 36.2 ст.36 Закону України №1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або ст.37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст.30 Закону України №1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_4 від 14.09.2023 року №8762 вбачається, що ринкова вартість автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , до моменту ДТП, була визначена в сумі 238000 грн. 15 коп. Вартість відновлювального ремонту в розмірі 934408 грн. 54 коп.

З урахуванням цього, оскільки вартість відновлювального ремонту була значно більшою за вартість транспортного засобу на момент ДТП, у відповідності до п.8.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, вартість матеріального збитку була визначена в розмірі вартості транспортного засобу до ДТП в сумі 238000 грн. 15 коп.

Таким чином, враховуючи, що витрати на відновлювальний ремонт автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , перевищують вартість цього транспортного засобу до ДТП, останній є фізично знищеним, оскільки його відновлювальний ремонт є економічно необґрунтованим.

За вказаних обставин та відповідно до наведених вище положень ст.30 Закону України №1961-IV позивач мав право на відшкодування від страховика різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Поряд з цим, з наданого позивачем до позову висновку судового експерта Крутінь В.І. від 14.09.2023 року №8762 вбачається, що перед експертом не ставилось питання щодо визначення вартості транспортного засобу після ДТП.

Доказів щодо такої вартості позивачем під час розгляду справи надано також не було, клопотань про призначення відповідної судової експертизи не заявлялось.

За вказаних обставин суд позбавлений можливість встановити дійсний розмір шкоди, право на відшкодування якої мав позивач в силу закону (ст.30 Закону України №1961-IV), а також визначити, чи покриває розмір такої шкоди фактично виплачене позивачу страхове відшкодування в сумі 135000 грн., у т.ч. і розмір франшизи, як складової збитку.

Крім того, суд враховує, що позивач та страхова компанія у відповідності до п.36.2 ст.36 Закону України №1961-IV досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, уклавши угоду від 22.10.2023 року, на виконання якої страхова компанія перерахувала в повному обсязі погоджений розмір такого відшкодування в сумі 135000 грн., що свідчить про виконання страховиком свого зобов?язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого (позивача) від одержання відшкодування в більшому розмірі.

Вказане узгоджується із правовими висновками, наведеними в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №357/3729/17.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю та недоведеністю.

В зв`язку із відмовою в задоволенні позову в повному обсязі, понесені позивачем по справі судові витрати покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст.988,990,1192,1194 ЦК України, ст.ст.6,12,22,29,30,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити повністю.

Понесені позивачем по справі судові витрати покласти на останнього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 серпня 2024 року.

Суддя С.Ю. Казак