Справа № 204/8093/24
Провадження № 2-о/204/199/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

2 7серпня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради,Центрально-Чечелівський об?єднаний районний територіальний центр комплектування та соціально про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей, в с т а н о в и в: Заявник звернувся до суду із вказаною заявою в якій просив суд встановити факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей віком до 18 років : сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказану заяву обґрунтовано тим, що неповнолітня ОСОБА_4 є донькою дружини, але вони проживають разом. Разом з тим, неповнолітня ОСОБА_5 на даний час не отримує аліменти від батька дитини, а тому весь час саме він утримує трьох дітей. Даний факт йому необхідно установити з метою для подальшої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Розглянувши матеріали заяви, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, що визначені ч.1 ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду. Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з вимогою про встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітніх дітей віком до 18 років :сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є ОСОБА_6 . Разом з тим, питання утримання малолітніх, неповнолітніх дітей, врегульовані положеннями Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України, саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку по утриманню дітей врегульовано ст. 181 СК України, де зокрема закріплено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ст.ст. 265, 267 СК України, закріплено обов`язок баби, діда та повнолітніх братів, сестер утримувати малолітніх, неповнолітніх відповідно онуків чи братів і сестер. Положення ст. 268 СК України визначають, у вітчима (мачухи), обов`язок по утриманню малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, виникає лише у разі, коли в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, питання утримання дітей до 18 років, унормовано саме положеннями СК України, відповідно до положень якого саме батьки (мати та батько) зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, при цьому ці питання батьки вирішують за домовленістю між собою, а у разі відсутності такої домовленості у судовому порядку, шляхом звернення до суду з позовом, або заявою про видачу судового наказу. У заявника, як вітчима неповнолітньої ОСОБА_4 обов`язок по утриманню виникає лише за умов визначених ст. 268 СК України, тобто за умовив відсутності у дитини батьків, дідів, бабів, а неможливості цих осіб, саме з поважних причин, надавати дитині належне утримання. Отже, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, не породжує для нього жодних особистих немайнових чи майнових прав, не підтверджує наявності чи відсутності неоспорюваних прав, що є завданнями окремого провадження. Заявник просить встановити факт не з метою підтвердження особистих немайнових чи майнових прав, а з метою уникнення мобілізації в умовах воєнного стану. Разом з тим, питання мобілізації не є питаннями, що підлягають вирішенню в окремому провадженні, а стосуються виконання конституційного обов`язку громадянина України, виникають у сфері публічно-правових відносин. Враховуючи вищевикладене, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а саме спір щодо утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Беручи до уваги викладене, керуючись ч.4 ст. 315 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження. Керуючись ч.4 ст. 315 ЦПК України, суд, - п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради,Центрально-Чечелівський об`єднаний районний територіальний центр комплектування та соціально про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей,- відмовити. Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися з даними вимогами у загальному позовному провадженні, подавши відповідний позов, за правилами підсудності, встановленими ч. 1 ст. 27 ЦПК України. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: С.В.Чудопалова