Справа № 531/395/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 року суддя Ленінського районного суду міста Кіровограда Шевченко І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рябченко Павло Федорович, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Карлівський районний відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Карлівський РВ ДВС у Полтавському районі Полтавській області Східного МУМЮ про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментам в сумі 308 809, 83 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Драного В.В. від 13.03.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

13.08.2024 року представник позивача - адвокат Рябченко П.Ф. подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого провадження № 72565444, яке відкрито Карлівським РВ ДВС у Полтавському районі Полтавській області Східного МУМЮ.

В обґрунтування поданої заяви представник заявника зазначив, що на розгляді в суді знаходиться позовна заява предметом якої є звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Вказує, в зазначеній справі оскаржується виконавчий документ, вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, такий захід дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів, продовження стягнення коштів спричинить тяжке матеріальне становище позивача.

Посилаючись на п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а саме, що позов може бути забезпечений, серед іншого, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

При цьому, згідно з ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У контексті правила про те, що заходи забезпечення позову не можуть бути тотожними задоволенню заявлених позовних вимог необхідно звернутися до норм матеріального права в межах існуючих правовідносин.

Системний аналіз норм процесуального та матеріального права дає підстави стверджувати, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів, по суті вирішує спір, який ініціюється стороною. Отож, зазначений вид забезпечення позову розглядається як порушення вимог процесуального законодавства, оскільки стає по суті підміною рішення суду.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6грудня 2018року у цивільній справі №727/3856/18, від 20лютого 2020року у цивільній справі №754/4437/18, у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09вересня 2019року у цивільній справі №607/10896/19, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судами при застосуванні відповідних норм права.

Окрім цього ст. 186 СК України передбачено контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Наведені вище дії орган опіки та піклування вчиняє як при розв`язанні спору у суді так і у позасудовому порядку, у результаті чого приймається відповідне розпорядження.

Відтак, зважаючи на тривалий розгляд наведеної категорії справ, законом передбачено можливість встановлення контролю за цільовим використанням коштів у позасудовому порядку шляхом звернення до органу опіки та піклування.

Таким чином, при детальному аналізі норм чинного законодавства вбачається більш вірогідним порушення прав та законних інтересів усіх учасників судового процесу та недотримання норм процесуального законодавства у частині застосування інструменту забезпечення позову про який просить представник заявника адвокат Рябченко П.Ф.

Окремо суд зауважує, що подана позовна заява про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментам не є оскарженням виконавчого документа на підставі якого стягуються аліменти в розумінні ст. 432 ЦПК України, а тому в даному випадку до заяви про забезпечення позову не може бути застосовано п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України

Аналізуючи матеріали справи і доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, що відповідає змісту ч.10 ст.150 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 149153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петрук Ярослав Анатолійович, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса) про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко