ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1403/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/8602/19 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Новицька Н.О.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 10.07.2024 (повний текст складено 15.07.2024, суддя в суді першої інстанції Марцішевська О.М.) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича, стягувач ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся у червні 2024 року до суду зі скаргою, якою просив скасувати постанову про відкриття ВП №75077845 від 20.05.2024, визнати бездіяльність приватного виконавця щодо відсутності дій щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 24.05.2024 та відсутності дій, пов`язаних із закінченням виконавчого провадження, зобов`язати приватного виконавця вчинити дії щодо закінчення ВП №75077845.

В обґрунтування посилався на те, що по справі №712/8602/19 стягувач отримала виконавчий лист та пред`явила його до виконання в ДВС. 08.05.2024 першим ВДВС винесено постанови про повернення виконавчого листа стягувачу без виконання на підставі заяви представника стягувача. 23.05.2024 скаржником на підставі листа приватного виконавця отримано постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.05.2024 скаржник подав приватному виконавцю заяву про закінчення виконавчого провадження, надавши докази в підтвердження законності вимог. Станом на день винесення постанови про відкриття провадження боржником виконано рішення суду по справі №712/8602/19 та сплачено виконавчий збір на рахунок першого ВДВС. Станом на день подання цієї скарги приватним виконавцем не розглянуто заяву, не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та не здійснено дії щодо зняття арештів з коштів та майна боржника.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 10.07.2024 вказану скаргу відхилено з посиланням на те, що судом не встановлено порушення приватним виконавцем вимог закону при винесенні постанови від 20.05.2024 про відкриття ВП №75077845 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси №712/8602/19 від 21.07.2023, оскільки вказаний виконавчий лист не визнаний таким, що не підлягає до виконання та пред`явлений стягувачем до примусового виконання у встановленому законом порядку, отже у приватного виконавця існував обов`язок у встановлений законом строк відкрити виконавче провадження. Також скаржником не доведено наявності підстав для закриття відповідного виконавчого провадження з підстав погашення заборгованості.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав 25.07.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду у справі, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити вимоги скарги. Зазначає, що суд послався на заяву стягувача про відсутність розписки про погашення скаржником боргу, складеній у неналежній формі. Суд не врахував, що державний виконавець мав прийняти рішення про закінчення виконавчого провадження. Боржник погасив наявну заборгованість, однак стягувач все рівно пред`явила виконавчий лист до виконання. Суд не вказав, чому саме розписка стягувача нею не підписана.

Відзиву на дану скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що 28.04.2021 Соснівським районним судом визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 гараж № НОМЕР_1 в Автокооперативі «ЧАС» за адресою АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в сумі 145 106,70 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1428,07 грн., а всього 146 534, 77 грн.

Указане рішення суду набрало законної сили після апеляційного перегляду 20.07.2021.

12.06.2023 Верховний Суд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2021 та постанову Черкаського апеляційного суду від 20.07.2021 в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності сторін по справі гаража № НОМЕР_1 в Автокооперативі «ЧАС» за адресою АДРЕСА_1 - скасовано. У задоволенні позову в цій частині відмовлено. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2021 та постанову Черкаського апеляційного суду від 20.07.2021 в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, витрачених подружжям на погашення кредиту в розмірі 75 106,70 грн., та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 70 000 грн. компенсації вартості частки автомобіля марки «Peugeot 407», - залишено без змін.

20.05.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №712/8602/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації в сумі 145 106,70 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1428,07 грн., а всього 146 534,77 грн.

24.05.2024 ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця Плесюка О.С. із заявою про закінчення виконавчого провадження та скасування постанови про стягнення винагороди. Відповідно до наданої заявником розписки від 24.04.2024 ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 3600 дол. США. в якості компенсації по результатам судової справи №712/8602/19. Претензій до ОСОБА_2 не має. Зобов`язується забрати виконавчий лист з ДВС.

Одночасно 24.06.2024 на вимогу приватного виконавця Плесюка О.С. ОСОБА_3 надала заяву про те, що вона не отримувала від ОСОБА_2 сплату боргу та не підписувала ніяких розписок.

Стверджуючи про незаконність відкриття виконавчого провадження та наявність підстав для його закриття, чого приватним виконавцем не враховано, боржник ОСОБА_2 звернувся із відповідною скаргою до суду.

Відповідні правовідносини мають таке правове регулювання.

Згідно вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення викладені у статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відтак, метою звернення до суду зі скаргою на дії чи рішення державного виконавця є відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження внаслідок незаконності оскаржуваних дій чи рішень виконавця.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно приписів ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема, верховенства права, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Також за приписами п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ураховуючи наявні у справі докази, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушення приватним виконавцем вимог закону при винесенні постанови від 20.05.2024 про відкриття ВП №75077845 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси №712/8602/19 від 21.07.2023, оскільки вказаний виконавчий лист не визнаний таким, що не підлягає до виконання та пред`явлений стягувачем до примусового виконання у встановленому законом порядку, отже у приватного виконавця існував обов`язок у встановлений законом строк відкрити виконавче провадження.

Наявність, за доводами боржника, домовленості зі стягувачем стосовно погашення наявної заборгованості у разі відсутності належного оформлення досягнення такої угоди та за наявності заяви стягувача про початок виконавчого провадження не є перешкодою для прийняття виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження.

Далі, положеннями статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені підстави, за яких виконавче провадження підлягає закінченню. Зокрема, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Окрім того, ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже правовою підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до положень пункту 9 частини першої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та частини другої статті 432 ЦПК України є встановлення виконавцем факту виконання рішення суду у повному обсязі таким чином, як визначено виконавчим документом, або факту визнання виконавчого документу судом таким, що не підлягає виконанню повністю або частково постанови Верховного Суду від 01.10.2020 у справі №914/3703/15 та від 13.05.2020 у справі №904/1209/18.

За обставин цієї справи після отримання від заявника клопотання про закінчення виконавчого провадження з копією розписки, приватний виконавець направив запит до стягувача та отримав відповідь про те, що остання не писала такої розписки, тобто фактично заборгованість боржником погашено не було, отже підстав для прийняття виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження не було, а тим більше про скасування своєї ж постанови по відкриття виконавчого провадження, згідно до вимог закону.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказів сплати коштів стягувачу у визначеній виконавчим документом сумі боржник також суду не надав.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що стягувач своєю розпискою підтвердила відсутність претензій до боржника та отримання від нього всієї суми коштів, визначеної виконавчим документом, адже існування відповідної розписки стягувачем заперечено.

Скаржник не надав суду доказів того, що відповідний обов`язок боржника щодо сплати коштів стягувачу виконаний належним чином.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 10.07.2024 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Витрати скаржника на сплату судового збору за апеляційний перегляд справи залишаються за ним же, що відповідає приписам ст. 452 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 447 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 10.07.2024 у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича, стягувач ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 14.08. 2024.

Суддя-доповідач

Судді