Справа № 304/1398/24 Провадження № 6/304/44/2024
У Х В А Л А

26 серпня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

розглянувши заяву представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Глеби Павла Олександровича про визнання виконавчого документу (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Глеба Павло Олександрович, який діє в інтересах заявниці ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить визнати судовий наказ у справі 304/1398/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 червня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що цю заяву слід повернути без розгляду з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Отже, питання стосовно визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, врегульоване статтею 432 Розділу VI ЦПК України, та відноситься до процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі у процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Слід урахувати, що справи за заявами про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст. 432 та п. п. 17.2-17.3 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

При цьому, слід звернути увагу, що законодавець, приймаючи Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ, зазначав, що вказані зміни, у т.ч. до ЦПК України, нададуть можливість поліпшити доступ до правосуддя громадян України, можливість забезпечення їх права на своєчасне (враховуючи строки розгляду) та справедливе судове рішення, сприяння дотримання принципу верховенства права, у т. ч. і принципу правової визначеності (пояснювальна записка до вказаного законопроекту).

Практика Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, судом враховується правова позиція Верховного суду у поставні від 05.11.2020 по справі № 591/1581/20, де ним зазначено, що вимога про надання доказів надіслання (надання) копії заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення (розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)»).

Натомість, представником заявника не надано доказів надіслання (надання) іншим учасникам цієї заяви, зокрема, боржнику за виконавчим листом № 304/1398/24 від 10 червня 2024 року.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заяву про визнання виконавчого документу (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, слід повернути заявнику без розгляду та вважає за можливе роз`яснити, що її повернення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 ЦПК України, не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що зумовили її повернення.

При цьому суд також звертає увагу, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (частини 7, 8 статті 170 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2, 4 ст. 183, 258-261, 353, 354, 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Глеби Павла Олександровича про визнання виконавчого документу (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: Гевці В. М.