Справа № 553/2753/24
Провадження № 2-н/553/464/2024
У Х В А Л А

Іменем України

29.08.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття,

в с т а н о в и в :

19.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду міста Полтави із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 163, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник в заяві про видачу судового наказу зазначає, що неповнолітня дитина проживає разом з ним.

На підтвердження факту проживання разом із заявником неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано акт про фактичне проживання не за місцем реєстрації, який складений та підписаний мешканцями квартир АДРЕСА_1 .

Суд зауважує, що вказаний документ не є належним доказом фактичного проживання чи визначеного місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будь-яких інших документально підтверджених відомостей щодо проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , заявником не надано.

Таким чином, в порушення наведених вимог чинного законодавства заявником ОСОБА_1 не надано доказу на підтвердження його права звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, а саме не надано доказів на підтвердження обставин зазначених в заяві щодо проживання разом з ним неповнолітнього сина.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

При цьому слід роз`яснити, що у відповідності до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 160, 163, 165, ч.2 ст.167, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Грошова