Справа № 357/3080/24
Провадження № 2/357/2212/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «СВІТАНОК» про усунення перешкод в користуванні власною земельною ділянкою шляхом її повернення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою з кадастровим номером :03:007:0017, площею 5,2447 га, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» повернути позивачу вказану земельну ділянку, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 674362, виданого 08.09.2008 року була власником земельної ділянки площею 5,2447 га, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після її смерті, ОСОБА_3 успадкував вказану земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та позивач ОСОБА_1 отримала право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування. За життя ОСОБА_2 передала в оренду відповідачу по справі ПСП «Агрофірма «Світанок» зазначену земельну ділянку, та після її смерті дана земельна ділянка залишилась в оренді у відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, також уклала з ПСП «Агрофірма «Світанок» договір оренди землі б/н, який 28.09.2015р. було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Земельна ділянка була передана в оренду відповідачу на 7 років. Оскільки термін дії договору оренди спливав 21.05.2022 року, то позивач 05.04.2021 року направила відповідачу лист-повідомлення про те, що після закінчення строку дії договору оренди вона не має наміру поновлювати його на новий строк з орендарем, а тому після закінчення строку дії договору просила повернути належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0017, площею 5,2447 га, на що отримала відповідь, що з 1 січня 2019 року набрали чинності зміни до ЗУ «Про оренду землі» на підставі ЗУ № 2498 - VII від 10.07.2018 року, які передбачають, що особа, якій належить право користування істотною частиною земель сільськогосподарського призначення (більше ніж 75% масиву) має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх в суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої в цьому масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди(суборенди) земельних ділянок, що набувається особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, з передачею взамін права користування іншою земельною ділянкою. За таких обставин, відповідач повідомив, що в межах одного земельного масиву ПСП «Агрофірма «Світанок» має право самостійно визначати на якій саме земельній ділянці позивачу потрібно виділяти земельну ділянку. Позивача не задовільнила вказана відповідь, надавати в оренду в подальшому земельну ділянку не бажала, тому 11.08.2022 року після збору врожаю було встановлено межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0017, площею 5,2447 га, які закріплені межовими знаками встановленого зразка у кількості 4 штук та передані ОСОБА_1 на зберігання, а також позивач звернулась з листом-повідомленням про заперечення щодо поновлення договору оренди до державного реєстратора та про припинення права оренди. 19.10.2022 року припинено речове право щодо договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0017, площею 5,2447 га, про що 26.10.2022 року було внесено відповідні відомості до реєстру. Однак, ПСП «Агрофірма «Світанок» земельну ділянку позивачу не повернуло та продовжує по даний час користуватись спірною земельною ділянкою, в зв`язку з чим позивач звернулась до правоохоронних органів і 26.05.2023 року було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. З56 КК України (самоправство). Всупереч наведеному, відповідач продовжує користуватись земельною ділянкою і на час звернення до суду з вказаним позовом вона засіяна озимою пшеницею. Позивач вважає дії відповідача незаконними, посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду України, викладену у постанові від 16 червня 2020 року по справі № 145/2047/16-ц, позивач просить усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою, зобов`язати відповідача повернути її власнику.

Заперечуючи позовні вимоги, представник ПСП «Агрофірма «Світанок» адвокат Мартиновський О.В. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 21 травня 2015 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПСП«Агрофірма «Світанок» було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого в оренду була передана земельна ділянка загальною площею 5.2447 га, кадастровий номер :03:007:0017. Відповідно до умов п.5 Договору, Договір укладено на 7 (сім) років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Відповідно до абзацу 2 пункту 5.1 Договору, у разі якщо Орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Орендодавець у такому випадку зобов`язаний на вимогу орендаря переукласти договір оренди земельної ділянки на новий строк або укласти відповідну додаткову угоду до даного договору оренди земельної ділянки. Однак, не переукладення орендодавцем договору оренди земельної ділянки на новий строк або не укладення відповідної додаткової угоди до даного договору оренди земельної ділянки не позбавляє орендаря права використовувати земельну ділянку протягом нового строку оренди на умовах передбачених даним договором оренди. Протягом одного місяця після закінчення строку договору орендодавець не надсилав відповідачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору, а тому такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором від 21.05.2015 р. Відповідач зазначає, що поданий до суду позов суперечить умовам домовленості сторін, які містяться у абзаці 2 пункту 5.1 Договору, а тому задоволення позову фактично призводить до порушення права відповідача використовувати земельну ділянку протягом нового строку оренди на умовах передбачених даним договором оренди. Представник відповідача зазначає, що заявлені позовні вимоги суперечать вимогам частини 2 статті 13 ЦК України, відповідно до якої, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Крім того, сторона відповідача посилається на норму ч.4 ст.37-1 Земельного кодексу України, якою передбачено, що особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:007:0017 знаходиться в масиві поля №6 та позначена на графічній схемі, що додана представником відповідача. ПСП «Агрофірма «Світанок» є землекористувачем, якому належить право користування земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення (поле №6 с.Сорокотяги), загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву. Отже, сторона відповідача зазначає, що на підставі ч.4 ст.37-1 Земельного кодексу України відповідач має право орендувати спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану в такому масиві поля №6 с.Соротяги. Крім того, відповідач вважає, що позивач обрала неефективний спосіб захисту, який не забезпечує поновлення її права, а тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню. Вважає, що заявлену позовну вимогу не можна використати для захисту права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, таку вимогу не можна розглядати як спосіб захисту (п. 60 постанови ВП ВС, 12.07.2023, справа №757/31372/18-ц ). Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача судові витрати по справі на правову допомогу в сумі 25000 гривень.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 26.02.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання (а.с. 37).

Ухвалами суду від 29.02.2024р., 15.04.2024р., 14.05.2024р., 20.08.2024р. задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області .

25.03.2024 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про вступ до справи в якості представника Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок», а також просив відкласти підготовче засідання для подальшого ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 42-46).

29.04.2024 представник відповідача ОСОБА_4 на електронну адресу суду направив клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із хворобою представника (а.с. 55-63,64-68).

Ухвалою суду від 17.06.2024 задоволено клопотання представника відповідача від 14.06.2024р. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 96-97).

18.06.2024 представник відповідача ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 98-177).

Ухвалою суду від 18.06.2024р., занесеною до протоколу судового засідання, задоволено заяву представника відповідача про поновлення строку на подачу відзиву, приєднано до матеріалів справи відзив, встановлено строк на подачу відповіді на відзив, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні.

25.07.2024р. представник позивача ОСОБА_5 подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (а.с. 180-183).

Ухвалою суду від 31.07.2024, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду.

16.08.2024 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_5 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (а.с. 192-196).

22.08.2024 ОСОБА_1 подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою суду від 23.08.2024, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання позивача від 22.08.2024р., оскільки не наведено поважних причин пропуску строку для подання доказів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача ПСП«Агрофірма «Світанок» - адвокат Мартиновський О.В. заперечив задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.08.2011 року стала власником земельної ділянки площею 5,2447 га з кадастровим номером :03:007:0017, що розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району (а.с.13).

Судом встановлено, що 21 травня 2015 року ОСОБА_1 , яка є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0017, уклала з ПСП «Агрофірма «Світанок» договір оренди землі б/н, який 28.09.2015р. було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. (а.с.9-10,11).

Встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:007:0017, площею 5,2447 га, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району, була передана позивачем в оренду відповідачу на 7 років (п.5 Договору оренди землі).

Встановлено, що на підставі листа-повідомлення про заперечення щодо поновлення договору оренди землі, серія та номер виданий 14.06.2022 р., опис поштового відправлення, серія та номер 127, виданий 14.06.2022р., видавник АТ «Укрпошта», накладна, серія та номер : 394, виданий 09.04.2021, видавник АТ «Укрпошта», лист-повідомлення про припинення договору оренди, серія та номер: - виданий 05.04.2021, видавник ОСОБА_1 ; накладна, серія та номер 1127, виданий 14.06.2022, видавник: АТ «Укрпошта»; відомості з ДЗК, серія та номер: 58100183, виданий 19.10.2022, видавник: Державний земельний кадастр, були внесені відомості до Державного реєстру речових правна нерухоме майно 26.10.2022 року 15:12:26 про припинене право оренди ПСП «Агрофірма Світанок» на земельну ділянку площею 5,2447 з кадастровим номером :03:007:0017. Наведене підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.12).

До матеріалів справи приєднано лист-повідомлення від 05.04.2021р., який направила позивач на адресу відповідача з інформацією про небажання поновлювати договір оренди та з вимогою повернути за актом її земельну ділянку після закінчення 21.05.2022 року строку дії договору оренди (а.с.19).

Згідно листа-відповіді від 14.03.2023 року, відповідач ПСП «Агрофірма «Світанок», з посиланням на ч.4 ст. 37-1 Закон України «Про оренду землі», повідомив позивачу, що в межах одного земельного масиву ПСП «Агрофірма «Світанок» має право самостійно визначати, на якій саме земельній ділянці потрібно виділити земельну ділянку позивачу (а.с.20).

Матеріали справи містять письмово викладені та направлені відповідачу заперечення ОСОБА_1 у поновленні договору оренди землі та вимога про повернення земельної ділянки та заборона відповідачу вчиняти будь-які дії на земельній ділянці позивача. Даний лист датований 23.10.2023р. та містить докази направлення відповідачу (а.с.21,22,23).

Позивачем, для прикладу про виділ земельної ділянки із загального масиву де перебуває і її земельна ділянка, додано до матеріалів справи акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 11.08.2022 року, гр. ОСОБА_6 , яка є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0009 на території Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району (а.с.181-182).

Встановлено, що станом на 13.08.2024 року триває досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_1 по факту незаконного знищення посіву та оброблення земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0017 працівниками ПСП «Агрофірма «Світанок» (а.с.193-194).

Відповідач до відзиву додав інформацію з ДЗК щодо тридцять одної земельної ділянки, які перебувають в оренді відповідача (а.с.108-168).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

За частиною другою статті 792 Цивільного Кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі"(далі Закон № 161-XIV) визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Згідно ст. 16 Закону № 161-XIV укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 17 Закону № 161-XIV об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 , ч. 3 ст. 19 Закону № 161-XIV строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років, для земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може бути меншим як 25 років.

За ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 4 ст. 37-1 ЗК України особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди землі набувається в порядку, встановленому Законом України "Про оренду землі".

Особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, є землекористувач, якому належить право користування (оренда, емфітевзис) земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву.

Як було встановлено судом, між позивачем та ПСП «Агрофірма «Світанок» було укладено договір оренди землі №б/н від 21.05.2015р., строком на 7 років, по 21.05.2022р. та, за рік до закінчення дії даного договору, ОСОБА_1 направила орендарю повідомлення про небажання продовжувати оренду, а також в жовтні 2023 року позивач направила відповідачу свої заперечення щодо поновлення договору оренди і вимогу про повернення їй земельної ділянки. Про вручення даних повідомлень свідчить інформація з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права де реєстратору для реєстрації припинення речового права (оренди) були надані документи про направлення повідомлень та дати, серії, номери відправлень, назву відправників (а.с.12 зворот).

Як було зазначено вище, в березні 2023 року відповідач відправив позивачу лист на звернення де викладена інформація про можливість ПСП «Агрофірма «Світанок» самостійно визначати на якій саме земельній ділянці (полі) слід виділяти позивачу земельну ділянку (а.с.20).

Слід зазначити, що з даної відповіді не вбачається, що ПСП «Агрофірма «Світанок» продовжує чи має намір продовжувати користуватися земельною ділянкою позивача після закінчення строку договору. Відповідач на звернення позивача послався лише на норму ч.4 ст. 37-1 ЗК України.

Але як було встановлено судом, та підтверджено представником відповідача в судовому засіданні, ПСП «Агрофірма «Світанок» не повернув позивачу земельну ділянку та не виділив в масиві земель іншу земельну ділянку, як то передбачено ч.4 ст. 37-1 ЗК України.

Позивач, категорично заперечуючи дію договору оренди з ПСП «Агрофірма «Світанок» в судовому засіданні пояснила, що відповідач обізнаний про її небажання продовжувати оренду землі, але безпідставно не повертає земельну ділянку, не сплачує за неї кошти, податки, позивачу прийшла вимога з податкової інспекції про необхідність сплатити податок за землю. Позивач несе витрати, втрачає час, а відповідач чинить перешкоди в користуванні власністю, не повертає земельну ділянку.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позовні вимоги з двох підстав : 1) відповідач вважає, що поновлено договір оренди земельної ділянки з позивачем на новий строк; 2) відповідач володіє істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення та має право орендувати інші земельні ділянки, розташовані у такому масиві, передавши їх власнику у користування іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві.

Суд критично оцінює позицію відповідача в даному спорі, оскільки представником відповідача викладені суперечливі обставини і бачення договірних правовідносин. Так, представник відповідача в судовому засіданні ствердив, що ПСП «Агрофірма «Світанок» і на даний час є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0017, бо позивач, як орендодавець в порушення умов договору оренди не направила орендарю протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору, а тому такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. При цьому, представник відповідача суду ствердив, що ПСП «Агрофірма «Світанок» не направляло позивачу пропозицію на переукладення договору оренди, по факту не користується земельною ділянкою позивача та не сплачує орендну плату, підприємство обізнане про реєстрацію припинення права оренди ПСП «Агрофірма «Світанок» на земельну ділянку, але представник відповідача стверджує, що ПСП «Агрофірма «Світанок» має право користуватися земельною ділянкою позивача протягом нового строку, залишається бути орендарем земельної ділянки площею 5,2447 з кадастровим номером :03:007:0017, бо так передбачено умовами договору оренди 21.05.2015р., і він не припинений, хоч таке припинення і зареєстроване.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Норма ст. 631 ЦК України, вказує, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Отже, позивач та орендодавець у Договорі оренди визначили строк набрання чинності договору оренди та період його дії, тобто, той період, коли сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки.

До закінчення дії договору оренди землі, за рік, в квітні 2021 року, позивач направила орендарю лист-повідомлення про припинення договору оренди землі.

Представник відповідача в судовому засіданні поставив під сумнів направлення даного листа, однак даний лист описаний реєстратором в жовтні 2022 року при реєстрації припинення іншого речового права /оренди землі/ (а.с.16 зворот).

При цьому, сторона відповідача не заперечує своєї обізнаності щодо зареєстрованого припинення права оренди

Таким чином, реєстрацію припинення права оренди ПСП «Агрофірма «Світанок» здійснено на підставі того, що строк дії договору оренди закінчився.

Посилання представника відповідача, що дія Договору оренди землі №б/н від 21.05.2015р. була поновлена, не відповідає встановленим судом обставинам.

У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Поновлення договорів оренди землі, укладених до 16.07.2020 року, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Так, згідно ст. 33 Закону № 161-XIV (в редакції чинній на момент укладання договору оренди) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року у справі №379/1354/18 (провадження №61-1730); від 15 лютого 2023 року у справі №399/295/11 (провадження №61-13035).

В даному випадку, слід зазначити, що оформлена в належний спосіб пропозиція відповідача щодо поновлення договору оренди землі - відсутня, представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що така пропозиція не направлялася позивачу, а орендодавець до закінчення строку дії договору оренди і в подальшому неодноразово повідомляла ПСП «Агрофірма «Світанок» про небажання продовжувати оренду, просила повернути їй земельну ділянку та, як наслідок, 19.10.2022 року належно зареєструвала припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0017, площею 5,2447 га.

Дане речове право про припинення оренди не оскаржено.

Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішенням Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року «Стретч проти Сполученого Королівства» (Stretch vs. The United Kingdom, заява № 44277/98) встановлено, що «правомірні очікування» мають статус майна і позбавлення сторони правовідносин її правомірних очікувань є неприпустимим.

Таким чином, власник земельної ділянки, після повідомлення орендаря про небажання продовжувати оренду та після реєстрації припинення права оренди відповідача на земельну ділянку, отримує легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури, а також повернення своєї земельної ділянки.

Суд критично оцінює позицію сторони відповідача щодо неналежного способу захисту, який обрано позивачем в даному спорі, оскільки на думку представника відповідача, відсутність в прохальній частині позовної заяви словосполучення «усунути перешкоди шляхом..», вказує на існування двох окремих вимог, задоволення яких не відновить права позивача. Представник відповідача зазначає, що позивач не вказує в який спосіб слід усунути їй перешкоди в користування земельною ділянкою.

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень, тощо, суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (пункт 58 постанови ВП ВС від 12.07.2023 у справі №757/31372/18-ц) .

З огляду наведеного, суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту, який ефективно захищає та відновляє порушене її право. Позивач, як власник земельної ділянки по закінченню правовідносин за договором оренди від 21.05.2015 року, належно зареєструвала припинення права відповідача на орендовану земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0017, повідомила про це ПСП «Агрофірма «Світанок», але відповідач станом на день розгляду справи судом не повернув земельну ділянку , тобто позивачу чиняться перешкоди в користуванні майном та порушене її право власності підлягає захисту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

V. Судові витрати.

Згідно ч.2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16)

Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати у справі.

Відповідно до статей 133, 134, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. (…) Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Встановлено, що позивач в позовній заяві зазначила орієнтовний розмір витрат на правову допомогу та надала до суду Договір про надання правничої допомоги від 22.09.2023р. , ордер і квитанцію про оплату позивачем 25 000 грн. (а.с.24-25,26,27).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу 25 000 грн., всього : 26211 грн. 20 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81,133,137, 141, 258, 259, 263-265, 268,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перешкоди в користуванні її земельною ділянкою з кадастровим номером :03:007:0017, площею 5,2447 га, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району, зобов`язавши Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0017, площею 5,2447 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнути з Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі в сумі 26211 грн. 20 коп. (двадцять шість тисяч двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 30.08.2024 року

Суддя О. Я. Ярмола