ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 671/988/24

Провадження № 22-ц/4820/1574/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Демчук В. М.,

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2024 року (суддя Андрущенко О. Ю., повне судове рішення складено 04.06.2024) у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій зазначала, що протягом останніх років ОСОБА_3 систематично вчиняє насильство в сім`ї щодо неї, її доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та тещі ОСОБА_5 . Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за частинами 1 і 2 статті 173-2 КпАП України, що підтверджується постановами Волочиського районного суду Хмельницької області у справах № 671/253/22 від 31.03.2022, № 671/586/22 від 12.05.2022, № 671/904/22 від 12.07.2022, № 671/1377/22 від 28.09.2022, № 671/320/23 від 06.03.2023 та постановою Хмельницького апеляційного суду у справі № 671/444/24 від 01.05.2024. Існують об`єктивні ризики продовження насильства з боку кривдника.

Тому заявниця просила видати обмежувальний припис строком на 6 місяців відносно ОСОБА_3 та визначити такі тимчасові обмеження його прав:

- заборонити перебувати в місці її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому місці, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.

ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Вказує, що неодноразове притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності свідчить про систематичність вчинення ним насильства в сім`ї. Зазначає, що раніше з такою заявою не зверталася, оскільки їй не було відомо про таку форму захисту від домашнього насильства, як видача обмежувального припису. Кривдник продовжує вчиняти психологічне насильство у формі листування. Існують об`єктивні ризики продовження насильства та настання тяжких наслідків. Подання нею заяви не обумовлено бажанням перешкодити виконанню рішення суду у справі № 671/450/24, яким визначено способи участі батька у вихованні дитини. Зазначене судове рішення не набрало законної сили.

У засіданні апеляційного суду представник заявниці апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що заочним рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.12.2023 у справі № 671/2660/23 розірвано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Постановами Волочиського районного суду Хмельницької області у справах № 671/253/22 від 31.03.2022, № 671/586/22 від 12.05.2022, № 671/904/22 від 12.07.2022, № 671/1377/22 від 28.09.2022, № 671/320/23 від 06.03.2023 та Хмельницького апеляційного суду у справі № 671/444/24 від 01.05.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 і 2 статті 173-2 КпАП України.

Згідно доповідної записки Служби у справах дітей Волочиської міської територіальної громади Волочиської міської ради Хмельницької області № 294 від 25.04.2024 працівниками служби у справах дітей проведено бесіду з ОСОБА_3 щодо систематичного вчинення психологічного, економічного та фізичного домашнього насильства.

Відповідно до рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.05.2024 у справі № 671/450/24 частково задоволено позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Визначено ОСОБА_3 способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом побачення з 09 години до 19 години у кожну першу та третю суботу та з 09 години до 19 години у кожну другу і четверту неділю кожного місяця за місцем проживання батька без присутності матері та з можливістю спільного з дитиною відпочинку у період щорічної відпустки батька загальною тривалістю до 10 днів без присутності матері в проміжки часу з 09 години до 19 години. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду не набрало законної сили.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд виходив з того, що ризик повторного вчинення домашнього насильства є мінімальним. Крім того, вжиття обмежувального припису зробить неможливим виконання рішення суду у справі № 671/450/24.

Колегія суддів з такими висновками суду не погоджується.

Доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу з таких підстав.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон), який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість; нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

На підставі пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини першої статті 1 Закону).

Закон визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні (частина перша статті 350-6 ЦПК України).

На підтвердження фактів домашнього насильства заявниця надала копії постанов Волочиського районного суду Хмельницької області у справах № 671/253/22 від 31.03.2022, № 671/586/22 від 12.05.2022, № 671/904/22 від 12.07.2022, № 671/1377/22 від 28.09.2022, № 671/320/23 від 06.03.2023 та Хмельницького апеляційного суду у справі № 671/444/24 від 01.05.2024.

Так, постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 31.03.2022 у справі № 671/253/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КпАП України, за вчинення відносно ОСОБА_2 насильства в сім`ї, а саме умисних дій психологічного характеру та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 06.03.2023 у справі № 671/320/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КпАП України, за вчинення відносно ОСОБА_2 і її малолітньої доньки ОСОБА_4 домашнього насильства та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 10.04.2024 у справі № 671/444/24 (залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 01.05.2024) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КпАП України, за вчинення відносно ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Відповідно до статі 39 КпАП України ОСОБА_3 є таким, що був підданий адміністративному стягненню.

Крім того, ОСОБА_3 вчиняв насильство психологічного характеру відносно тещі ОСОБА_5 за що притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановами Волочиського районного суду Хмельницької області у справах № 671/586/22 від 12.05.2022, № 671/904/22 від 12.07.2022, № 671/1377/22 від 28.09.2022.

Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд помилково не врахував обставини вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_2 встановлені зазначеними вище постановами суду.

Факт неодноразового звернення заявниці до відповідних органів з підстав вчинення щодо неї, дитини і її матері насильства в сім`ї свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявницею і заінтересованою особою на протязі 2022-2024 років та підтверджує факт систематичного вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Обмежувальний припис є належним і допустимим способом захисту прав заявниці, заходом тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство та спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

З урахуванням наведеного вище апеляційний суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення заяви. Необхідно видати обмежувальний припис строком на шість місяців відносно ОСОБА_3 та визначити йому такі тимчасові заходи обмеження прав:

- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити особисто розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто.

Такі обмеження прав ОСОБА_3 не перешкоджатимуть виконанню рішення суду у справі № 671/450/24, яким визначено способи участі батька у вихованні дитини після набрання ним законної сили.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення заяви.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис строком на шість місяців відносно ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ) та визначити йому такі тимчасові обмеження прав:

- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити особисто розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2014 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта