ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/405/24 Справа № 0418/3193/2012 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
за заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання
по цивільній справі Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року,-
14 січня 2021 року АТ "УкрСиббанк" звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заяву обґрунтовано тим, що виконавчі документи були втрачені з незалежних від стягувача причин (при пересилці поштою), отже і строк пред`явлення їх до виконання має бути поновлений (том 3 а.с.1-2).
Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не досліджував поважність пропуску строків пред`явлення виконавчих документів стягувачем, не надав обґрунтування свого рішення, також в матеріалах справи відсутні докази того, що виконавчі листи було втрачено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року - скасовано. У задоволені заяви акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.
До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 329/766/18.
Разом з тим, якщо суд визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.
У заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, що ОСОБА_1 поніс витрати у зв`язку із розглядом справи в апеляційному суді в розмірі 15 000,00 грн., які складаються з: 14 400,00 грн. - витрати на правничу допомогу; 605,60 грн. - сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги.
На підтвердження своїх вимог заявником надано договір про надання правничої допомоги від 15.02.2024 року, акт приймання - передачі виконаних робіт, детальний опис робіт (наданих послуг) (том 3 а.с.146-148).
Як вбачається із акту приймання - передачі виконаних робіт за договором про надання правчиної допомоги від 15.02.2024 року вартість надання правової допомоги за період з 15.02.2024 року по 05.06.2024 року становить 14 400,00 грн. (том 3 а.с.147 зворот), оплата послуг має бути здійснена клієнтом протягом 30 робочих днів після отримання адвокатом повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2024 року у справі №0418/3193/2012.
Дослідивши доводи заяви, обставини справи, колегія суддів вважає, що зазначені адвокатом Кузьменко Ю.І. витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними проведеним роботам, наданим послугам, а також часом, який був реально витрачений адвокатом.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
А звідси, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та значимості таких дій у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з стягнення з Акціонерного товариство «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Щодо стягнення судового збору.
Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як передбачено частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Факт сплати відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги підтверджується квитанцією від 20.03.2024 року (том 3 а.с.58).
Суд апеляційної інстанції, скасувавши судове рішення першої інстанції, не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги також необхідно стягнути Акціонерного товариства "УкрСиббанк" на його користь.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: