ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/581/23 Номер провадження 22-ц/814/3031/24Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є.А. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

01 серпня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Кузнєцова О.Ю., вирішуючи питання про відповідність нормам цивільного процесуального законодавства апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Шаталової Олени Володимирівни

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 4396,57 грн., моральну шкоду в розмірі 15000 грн., судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі 3500 та 2147,20 грн. судового збору.

Не погодившись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Шаталова Олена Володимирівна оскаржила його в апеляційному порядку подавши апеляційну скаргу.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки апелянтом не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до вимог п.п. 6, п. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що вимога про стягнення моральної шкоди має похіжний характер від вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, тому при зверненні до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Враховуючи викладене апелянтом було сплачено судовий збір у сумі 1816,80 грн.

Проте, дане твердження апелянта є помилковим з огляду на наступне.

Моральна шкода є втратою немайнового характеру, однак відшкодування моральної шкоди може відбуватися в майновій (грішми, іншим майном) або немайновій формах (публікація спростування недостовірної інформації, публікація рішення суду у засобах масової інформації, інші форми відновлення морального стану особи).

Отже, за змістом частини третьої статті 23 ЦК України позовна вимога про відшкодування моральної шкоди стає майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому або іншому майновому вимірі, правовим наслідком відшкодування якої є грошове або інше майнове стягнення на користь позивача (стягнення грошових коштів, витребування майна, визнання права на майно тощо).

Таким чином, судовий збір за таку вимогу підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією висловленою у постановах Верхового Суду від 28.11.2018 у справі № 761/11472/15-ц, від 07.02.2022 у справі № 523/4124/21.

Крім того, процесуальне законодавство не здійснює поділ позовних вимог на первинні чи похідні, водночас презюмує, що кожна із заявлених у позові вимог повинна бути розглянута судом окремо із дотриманням принципів пропорційності та верховенства права.

З огляду на вищезазначене, вимога про відшкодування моральної шкоди, якщо вона має грошову вартість визначається як вимога майнового характеру, заявляється одночасно із вимогою про стягнення матеріальної шкоди, однак є окремою вимогою, яка розглядається судом з урахуванням обставин справи та наявних доказів, що обґрунтовують підстави її заявлення та підтверджують визначений розмір.

Таким чином, враховуючи вищевказані вимоги законодавства, апелянту необхідно надати апеляційному суду докази доплати судового збору у розмірі 1816,80 грн. (1073,60 грн. ? 150 %)

Оплата повинна здійснюватися за реквізитами:

Номер рахунку - UA0016719,

Код за ,

Отримувач -ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101,

Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.)

ККДБ 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», символ звітності 206, відомча ознака 80.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали.

Керуючись ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шаталової Олени Володимирівни на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не усунення зазначених недоліків скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.Ю. Кузнєцова