Справа № 286/3151/24
УХВАЛА

27 серпня 2024 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Овруцької міської ради та просить встановити факт родинних відносин між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що остання є її матір`ю, а також визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7764 га, кадастровий номер :04:000:0137, та площею 0,7696 га, кадастровий номер :04:000:0435, які розташовані на території Підрудянської сільської ради Овруцького району, і належали ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання відкриття провадження по справі, слід звернути увагу на наступне.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, згідно вимог ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити серед інших відомостей і зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

В своїй позовній заяві позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Їй на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №048290 та серії ЖТ №048289, належали земельні ділянки площею 1,7764 га та 0,7696 га, які розташовані на території Підрудянської сільської ради, та надала копії вказаних державних актів, які видані 30.01.2003, тобто після смерті спадкодавця.

Оформити право власності на зазначені земельні ділянки вона не може, так як правовстановлюючі документи на них видані після смерті матері. Крім того, не доведено факту родинних відносин між нею та матір`ю, оскільки в її свідоцтві про народження прізвище матері зазначено « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 ». Мати ж народилася з прізвищем « ОСОБА_4 » і жодного разу не перебувала в офіційному шлюбі. Її покійний батько був « ОСОБА_5 », з яким мати спільно проживала.

При цьому, позовна заява не містить взагалі обгрунтування обставин щодо набуття права власності померлою спадкодавцем на спірні земельні ділянки за життя та посилання на докази цих обставин (зокрема, наприклад докази, що ОСОБА_2 при житті була включена до списку власників КСП с. Підруддя Підрудянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які виявили бажання отримати Державні акти на право власності на земельні ділянки).

Не зазначено в позовній заяві і доказів, які б підтверджували факт родинних відносин між позивачем та її матір`ю.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху до виправлення вказаних недоліків шляхом повного викладення обставин справи, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, що узгоджується з положеннями п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Керуючись ст.185 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, залишити без руху і надати позивачеві строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ : А. Л. Гришковець