Справа № 643/371/19
"30" серпня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
за участю секретаря судових засідань Веремійчик Р.І.,
10 червня 2024 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Приображенського Андрія Анатолійовича про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 8500 грн.
В обґрунтування заяви представник вказує, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 05.06.2024 у справі №643/371/19 відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Вказав, що 22.02.2024, тобто до закінчення судових дебатів ним на адресу суду подавалась заява про розподілу судових витрат, заперечень позивачем подано не було.На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідача надано:
- Договір № б/п від 25.10.2019 р.; Акт виконаних робіт № 1 від 28 жовтня 2019 р.; квитанція прибуткового касового ордеру № б/н від 25.10.2019 р.;
- Договір № б/п від 08.01.2020 р.; Акт виконаних робіт № 1 від 15 січня 2020 р.; Акт виконаних робіт № 2 від 01 червня 2020 р. квитанція прибуткового касового ордеру № б/н від 08.01.2020 р. квитанція прибуткового касового ордеру № б/н від 28.05.2020 р.;
- Договір № б/п від 05.02.2024 р.; Акт виконаних робіт № 1 від 09.06.2024 р.; квитанція прибуткового касового ордеру № б/н від 05.02.2024 р.
Як вбачається з наданих документів відповідачем було сплачено за правову допомогу: 25.10.2019 р. -1500.0 грн.; 08.01.2020 р. - 2000,00 грн.; 28.05.2020 р. - 2000,00 грн.; 05.02.2024 р. -3000.00 грн. Загалом сплачено - 8500,00 грн. Враховуючи викладене представник відповідача просив задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу по справі №643/371/19 в сумі 8500 грн., з урахуванням того, що рішення ухвалено на користь відповідача.
В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне.
Так, рішенням Київського районного суду м.Харкова від Київського районного суду м.Харкова від 05.06.2024 у справі №643/371/19 відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Вказане рішення не оскаржено та набрало законної сили 08.07.2024.
10.06.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн. Заперечень з приводу розміру та співмірності вказаної суми позивачем до суду не подано.
Згідно ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2 ст.246 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Вирішуючи вимоги представника позивача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що представництво відповідача у суді здійснював адвокат Приображенський А.А. на підставі договорів про надання професійної правничої допомоги від 25.10.2019, 08.01.2020, 05.02.2024 року.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником відповідача надано:
- Договір № б/п від 25.10.2019 р.; Акт виконаних робіт № 1 від 28 жовтня 2019 р.; квитанція прибуткового касового ордеру № б/н від 25.10.2019 р.;
- Договір № б/п від 08.01.2020 р.; Акт виконаних робіт № 1 від 15 січня 2020 р.; Акт виконаних робіт № 2 від 01 червня 2020 р. квитанція прибуткового касового ордеру № б/н від 08.01.2020 р. квитанція прибуткового касового ордеру № б/н від 28.05.2020 р.;
- Договір № б/п від 05.02.2024 р.; Акт виконаних робіт № 1 від 09.06.2024 р.; квитанція прибуткового касового ордеру № б/н від 05.02.2024 р.
Як вбачається з наданих документів відповідачем було сплачено за правову допомогу: 25.10.2019 р. -1500.0 грн.; 08.01.2020 р. - 2000,00 грн.; 28.05.2020 р. - 2000,00 грн.; 05.02.2024 р. -3000.00 грн. Загалом сплачено - 8500,00 грн. Інші повноваження представника відповідача були подані при розгляді справи судом.
Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, участь представника відповідача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань, той факт, що судом повністю відмовлено в задоволенні позову, в тому числі з підстав наведених у відзиві та приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 8500 грн. і ця сума, на думку суду відповідає критеріям спів розмірності та розумності.
Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат з позивача саме у розмірі 8500 грн.
Керуючись 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Приображенського Андрія Анатолійовича про стягнення витрат на правничу допомогузадовольнити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя