14.08.2024 Справа № 756/1612/23
Унікальний № 756/1612/23
Провадження № 2/756/339/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Волошиної А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в лютому 2023 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 року було подано заяву № на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 про реєстрацію рекорду в номінації «Найбільша кількість авторських вистав зіграних на різних локаціях театральною групою за один день» в категорії «Мистецтво».

05.06.2021 року було зафіксовано новий рекорд в номінації «Найбільша кількість авторських вистав зіграних на різних локаціях театральною групою за один день» на підставі вищевказаної заяви ОСОБА_1 .

Проте, як стало відомо з особистого кабінету ОСОБА_6 , 24.09.2021 року рекорд в номінації «Найбільша кількість авторських вистав зіграних на різних локаціях театральною групою за один день» на підставі вищевказаної заяви ОСОБА_1 , було анульовано.

Заявник вважає, що така ануляція рекорду порушує його права, є незаконною та необґрунтованою, і вбачає за необхідне подати позовну заяву з метою відновити своє порушене право. Позивачем було сумлінно дотримано умови фіксації рекорду, сплачено необхідний реєстраційний платіж, а відповідач зафіксував рекорд, але згодом анулював його всупереч умов публічного договору та власних правил Національного реєстру рекордів. Відповідач повідомив позивачу, що нібито під час фіксації рекорду були присутні представники інших організацій, що реєструють досягнення, і в об`єктивній діяльності яких є сумніви.

Позивач вважає, що це не відповідає дійсності жодні сторонні особи присутні не були та суперечить Правилам Національного реєстру рекордів, які розміщені на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2. Такі правила не передбачають неможливість реєстрації рекорду у випадку, якщо під час його фіксації були присутні представники інших організацій, що реєструють досягнення, також правилами не передбачено можливості анулювання вже зареєстрованого рекорду.

Дії відповідача завдали позивачу моральної шкоди, що полягає у значному психологічному навантаженні під час підготовки рекорду, його реалізації та моральному пригніченні, що настало після анулювання такого рекорду, у зв`язку з чим просить суд зобов`язати ОСОБА_4 вчинити дії щодо поновлення реєстрації рекорду за заявкою ОСОБА_1 № на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 в номінації «Найбільша кількість авторських вистав зіграних на різних локаціях театральною групою за один день» в категорії «Мистецтво» з обов`язковою публікацією інформації про такий рекорд на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідному розділі та в друкованому виданні та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О.

Ухвалою суду від 17.02.2023 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

07.07.2023 року витребувано докази у ТОВ «Хостінг Україна» щодо власника домену (реєстранта) ІНФОРМАЦІЯ_2.

28.07.2023 надійшла відповідь на ухвалу суду.

29.09.2023 р. представник позивача подав до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 04.10.2023 року залучено до участі у справі ОСОБА_5 , в якості співвідповідача.

15.02.2024 року представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву в якій просив зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинити дії щодо поновлення реєстрації рекорду за заявкою ОСОБА_1 № на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 в номінації «Найбільша кількість авторських вистав зіграних на різних локаціях театральною групою за один день» в категорії «Мистецтво» з обов`язковою публікацією інформації про такий рекорд на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідному розділі та в друкованому виданні та стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

28.03.2024 року представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечував в повному обсязі та просив в задоволенні позову відмовити, з огляду на наступне. Позивач зазначив відповідачами по даній справі двох фізичних осіб: ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та зазначає що між ними було укладено публічний договір, що не відповідає дійсності.

Позивач зазначає, що відповідачами нібито порушені умови договору про надання послуг, однак, позовна заява не містить інформації який саме договір було укладено, саме які послуги відповідачі нібито мали надати позивачеві. Матеріали справи не містять копії і самого договору про надання послуг, який нібито було укладено між сторонами. Також матеріали справи не містять квитанцію, товарний або касовий чек, квиток, талон, інший розрахунковий документ, що підтверджує сплату коштів від позивача на користь відповідачів, договір або інший письмовий документ укладений між позивачем та відповідачами.

ОСОБА_4 не є власником доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3, тому вимога до ОСОБА_4 не може бути задоволена, адже він фізично не може розмістити там інформацію яку просить розмістити позивач.

ОСОБА_4 був співавтором книг Національний реєстр рекордів України. Дані книги є об`єктами авторських прав і не можуть бути змінені третіми особами. Законодавство України не містить норму відповідно до якої автора можна змусити створити або внести зміни в об`єкт права інтелектуальної власності. Автор сам вирішує, про що йому писати в його творі, книзі. Позивач просить суд зобов`язати відповідачів опублікувати інформацію про позивача у друкованому видані, однак не зазначає якою нормою закону дана дія передбачена, те ж саме стосується і публікацій на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2, об`єкти інтелектуальної власності можуть бути як на фізичних носіях, так і в мережі інтернет.

Позивач заявив до стягнення 25 000 грн. моральної шкоди. Однак висновок комплексної психолого-соціальної експертизи моральної шкоди матеріали справи не містять. Зазначає, що суд не в змозі самостійно провести таку експертизу та визначити суму моральної шкоди. Зазначає, що різновиди моральної шкоди зазначені ч. 2 ст.23 ЦК України проте, в позовній заяві не зазначено який саме з різновидів моральної шкоди заподіяно позивачеві, в заяві не зазначено, в чому саме полягають протиправні дії відповідачів, зокрема, не зазначено, яку саме конкретну норму закону вони порушили. В позовній заяві відсутні відомості та докази про причинно-наслідковий зв`язок між конкретними діями відповідачів та завданої позивачем начебто моральною шкодою, в позовній заяві не зазначено, в чому полягає вина відповідачів та в якій формі вона існує - в формі умислу чи необережності.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з обставин викладених у позові та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на викладене в відзиві на позовну заяву.

СпіввідповідачОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином та своєчасно , причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Як доводив суду позивач 30.03.2021 року ним, ОСОБА_1 року було подано заяву № на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 про реєстрацію рекорду в номінації «Найбільша кількість авторських вистав зіграних на різних локаціях театральною групою за один день» в категорії «Мистецтво».

Також позивач посилається на те, що 05.06.2021 року було зафіксовано новий рекорд в номінації «Найбільша кількість авторських вистав зіграних на різних локаціях театральною групою за один день» на підставі вищевказаної заяви ОСОБА_1 . Разом з тим, як стало відомо з особистого кабінету ОСОБА_6 , 24.09.2021 року рекорд в номінації «Найбільша кількість авторських вистав зіграних на різних локаціях театральною групою за один день» на підставі вищевказаної заяви ОСОБА_1 , було анульовано.

Звертаючись до суду з позовом в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» позивач заявляє вимоги до двох фізичних осіб. Разом з тим, дія Закону України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Вимоги до фізичних осіб не можуть бути пред`явлені відповідно до норм Закону України «Про захист прав споживачів».

Окрім того, позивач доводить суду, що між ним та ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено публічний договір, разом з тим дане посилання не грунтується нормі ст.633 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

ОСОБА_4 не є власником доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3. Окрім того, позивачем не доведено , що у відповідачів існують зобов`язання перед ним, як і не надано доказів оплати ним послуг відповідачам та яких саме. Тобто, позивач не довів суду, які його права порушено відповідачами, як фізичними особами, як і не довів про наявність зобов`язань у відповідачів перед ним, як фізичною особою.

Як убачається з відповіді ТОВ «Хостінг Україна» ТОВ надає послуги реєстрації доменних імен та хостингу, які регулюються публічним договором у формі Публічної оферти, розміщеної на веб-сайті Товариства. Надаючи вказані послуги Товариство виконує виключно технічні функції і не набуває жодних прав на відповідні доменні імена, веб-сайти та інформацію, яка міститься на веб-сайтах клієнтів Товариства.

Зазначали, що Товариство надає послугу реєстрації доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 та станом на дату підготовки цієї відповіді - й послугу хостингу для сайту ІНФОРМАЦІЯ_4 Абоненту, який при реєстрації на сайті Товариства вказав про себе наступні дані: ПІБ ОСОБА_8 тощо. Звертали увагу суду, що законодавство не зобов`язує Товариство перевіряти на достовірність персональні дані Абонента та відповідно до п.п.1.4.1 договору Абонент самостійно несе відповідальність за правильність і достовірність персональних даних , наданих Товариству. (а.с.61)

Вимоги позивача про зобов`язання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинити дії щодо поновлення реєстрації рекорду за заявкою ОСОБА_1 № на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 в номінації «Найбільша кількість авторських вистав зіграних на різних локаціях театральною групою за один день» в категорії «Мистецтво» з обов`язковою публікацією інформації про такий рекорд на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідному розділі та в друкованому виданні не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та є безпідставними, а тому суд відмовляє у їх задоволенні.

Стосовно моральної шкоди, суд доходить до наступного висновку.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що від моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що позивачем не доведено заподіяння йому шкоди діями чи-то бездіяльністю відповідачів, а тому суд також відмовляє і у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 49, 76-81, 89, 141, 264 - 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.08.2024 року.

Суддя Н.О. Яценко