Справа № 671/1640/24
У Х В А Л А
27 серпня 2024 року м.Волочиськ
Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., розглянувши заяву керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Війтовецької селищної ради Хмельницької області про визнання спадщини відумерлою та передачу земельної ділянки у власність Війтовецької селищної ради,
Керівник Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Війтовецької селищної ради Хмельницької області звернувся до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передачу земельної ділянки у власність Війтовецької селищної ради.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Процесуальний порядок визнання судом спадщини відумерлою закріплений главою 9 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України. Суд визнає спадщину відумерлою за правилами окремого провадження.
Заява про визнання спадщини відумерлою має відповідати загальним вимогам ст.175 ЦПК України і особливостям, визначеним ст. 335 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості, зокрема, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.
Згідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.
Встановлено, що у поданій заяві не зазначено:
- відомостей щодо заінтересованої особи у даній справі - спадкоємця по заповіту ОСОБА_2 , яка, як вбачається із матеріалів заяви, є дочкою спадкодавця ОСОБА_1 , здійснила її похованння і отримала оригінал свідоцтва про смерть;
- відомостей щодо складу та обсягу спадкового майна, яке належало спадкодавцеві на день її смерті, в тому числі щодо наявності осіб, які вступили в управління спадковим майном, що може підтверджуватися, зокрема, довідкою органу місцевого самоврядування;
- відомостей про наявність у спадкодавця ОСОБА_1 на час відкриття спадщини правостановлючих документів на спадкове майно, щодо якого подано заяву про визнання спадщини відумерлою, а саме про право власності на земельну ділянку;
- відомостей про те, що земельна ділянка, щодо якої подана заява, входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд звертає увагу заявника, що за змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень п. 113 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Мінюсту України №18/5 від 18.06.1994 року, яка була чинною на момент відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, наявність у спадкоємця правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.
Також суд звертає увагу заявника на правову позицію Верховного Суду (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021 року у справі №671/22/19) про те, що під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин. За загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих пунктом передбачається виняток. У ЦК УРСР законодавець, на відміну від ЦК України та існування конструкції «відумерлої спадщини», передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися. Оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою. З урахуванням того, що в частині першій статті 555 ЦК УРСР закріплювався автоматичний перехід спадщини до держави, та існував строк шість місяців для прийняття спадщини іншими спадкоємцями, то абзац 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України може застосовуватися тільки, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мали право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Тому однорічний строк, який встановлений частиною другою статті 1277 ЦК України та в абзаці 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.
Крім того, встановлено, що заява подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До заяви не додано документу, що підтверджує оплату судового збору в повному обсязі у розмірі та у порядку, визначеному ст. 4 Закону України Про судовий збір.
Посилання в заяві на те, що прокуратура діє в інтересах держави в особі Війтовецької селищної ради, тому звільнена від сплати судового збору на підставі п. п. 15-1 п. 1ст. 5 3акону України Про судовий збір, не грунтується на законі.
Відповідно до вимог п. п. 15-1 п. 1ст. 5 3акону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою.
Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року у справі № 923/199/21, в якій Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що прокурор у даних правовідносинах є суб`єктом сплати судового збору. Аналогічні положення містяться в постанові Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 642/3048/23 (провадження № 61-1077св24).
Виходячи з вищевикладеного, підстав для звільнення прокурора від сплати судового збору не вбачається.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання заяви у справах окремого провадження юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає на дату подачі заяви до суду 1514 грн. 00 коп.
За таких обставин, керівнику Волочиської окружної прокуратури необхідно надати строк для усунення недоліків заяви, а саму заяву - залишити без руху.
Керуючись ст.ст. 175, 176, 185, 260, 261, 294, 353 ЦПК України, -
Заяву керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Війтовецької селищної ради Хмельницької області про визнання спадщини відумерлою та передачу земельної ділянки у власність Війтовецької селищної ради залишити без руху та надати йому строк для усунення вищевказаних недоліків заяви не пізніше шести днів з дня отримання ухвали.
Платіжний документ про сплату судового збору, або ж докази, які б давали підстави для звільнення від його сплати, подати до суду у цей же строк.
Розяснити, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: