"30" серпня 2024 р. Справа № 363/3857/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Онопрієнка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді заяву представника позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться вищезазначена справа.

30.10.2023 року ухвалою суду визнано явку представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання обов`язковою.

22.05.2024 року через «Електронний суд» до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні 04.06.2024 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи «EASYCON».

24.05.2024 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено, на підставі ч.1 ст.212 ЦПК України, оскільки явку представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання визнана обов`язковою.

02.08.2024 року через «Електронний суд» до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні 05.08.2024 року в режимі відеоконференції, з Броварським міськрайонним судом Київської області, у зв`язку з неможливістю прибуття у судове засідання у Вишгородський районний суд Київської області.

05.08.2024 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено, підставі ч.1 ст.212 ЦПК України, оскільки явку представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання визнана обов`язковою.

29.08.2024 року через «Електронний суд» втретє представник позивач ОСОБА_1 подала заяву про участь у судовому засіданні 30.08.2024 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи «EASYCON».

Згідно до змісту поданої заяви від 29.08.2024 року, представнику позивача ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» достеменно відомо, що явка представника в судове засідання визнана обов`язковою.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно до матеріалів справи представнику позивача ОСОБА_1 достеменно відомо, що явка представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання визнана обов`язковою, однак в черговий раз подає до суду заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, чим демонструє зловживання процесуальними правами та нехтування процесуальними обов`язками.

Неодноразове подання ідентичних заяв проведення судового засідання в режимі відеоконференціїє явним проявом дій, що вчиняються з метою перешкоджання судочинству та затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно до п.2 ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії представника позивача ОСОБА_1 щодо систематичної подачі заяв про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, при цьому стороні позивача відомо про те, що явка представника ТОВ в судове засідання визнана судом обов`язковою, є зловживанням процесуальними правами та неповагою до суду, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Таким чином, встановивши, що дії представника позивача ОСОБА_1 щодо систематичної подачі заяв про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, при цьому стороні позивача відомо про те, що явка представника останнього в судове засідання визнана судом обов`язковою,являються зловживанням заявником своїми процесуальними правами та неповагою до суду, заява представника позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції надіслана 29.08.2024 року, підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України.

Крім того, частиною 4 статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно статті 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України).

У випадку повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.148 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», установлено з 01.01.2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць 3 028,00 грн.

За наведених обставин, та враховуючи що представником позивача ОСОБА_1 втретє подано аналогічну заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також враховуючи те, що стороні позивача відомо, що явка представника останнього в судове засідання ухвалою суду від 30.10.2023 року визнана обов`язковою,суд приходить до висновку про необхідність застосування до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»заходу процесуального примусу у виді накладення штрафу у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028,00 грн.

На переконання суду штраф у такому розмірі повністю кореспондується з допущеними неодноразовими зловживаннями та має забезпечити спонукання учасника справи до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства у майбутньому.

Згідно ч.5 ст.148 ЦПК України, ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись ст. 44, 143-144, 148, 261, 271 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо неодноразового подання заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції- визнати зловживанням процесуальними правами та неповагу до суду.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яка подана представником Летун Тетяною Віталіївною про проведення судового засідання в режимі відеоконференціївід 29.08.2024 року - залишити без розгляду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у дохід державного бюджету штраф у сумі 3 028,00 грн.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання в частині стягнення штрафу становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30).

Суддя О.Д. Рудюк