Провадження № 22-ц/811/2321/24 Доповідач: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про залишення без руху

07 серпня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Ніткевич А.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року в справі за поданням начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Савойник Р. про виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року подання начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Савойник Р. - задоволено.

Виділено у спільному майні подружжя за зведеним виконавчим провадженням ВП НОМЕР_1, до складу якого входить чотири виконавчих провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 1080412,74 грн., а саме: 1/2 частки - квартири за адресою: АДРЕСА_1 (квартира складається з двох житлових кімнат та кухні, комора в підвалі 64,7 кв.м) та 1/2 частки - квартири за адресою: АДРЕСА_2 (квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні, комора в підвалі 20,6 кв.м), оскільки такі набуті під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , а відтак є спільним сумісним майном подружжя.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_1 , яка не є учасником справи, подавши апеляційну скаргу 18 липня 2024 року безпосередньо до Львівського апеляційного суду, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про наявність оскаржуваної ухвали їй стало відомо лише 15.07.2024.

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 24.07.2024 витребувано з Шевченківського районного суду м.Львова цивільну справу № 466/10376/20 за поданням начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Савойника Р. про виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою.

02.08.2024 цивільна справа № 466/10376/20 надійшла на адресу апеляційного суду.

Перевіривши матеріали справи, приходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, враховуючи таке.

Згідно із нормами процесуального закону, подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апелянт в скарзі зазначила, що надає апеляційному суду копію пільгового посвідчення, який дає підстави для звільнення її від сплати судового збору, проте таке посвідчення апелянт не долучила.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги та його розмір визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно із п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлений у розмірі 3028 грн, за подання апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у сумі 605,60 грн (3028*0,2).

Банківськими реквізитами для сплати судового збору є:

Отримувач: ГУК у Личаківському районі м. Львова 22030101

Код отримувача (код ЄДРПОУ): 38008294

МФО: 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа), код ЄДРПОУ (суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Апеляційна скарга також залишається без руху, якщо подана після спливу строку на апеляційне оскарження чи у разі визнання підстав для поновлення такого неповажним.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена судом 25 серпня 2022 року за відсутності боржника ОСОБА_2 та апелянта ОСОБА_1 , у ЄДРСР загальний доступ забезпечено 30.08.2022, апеляційна скарга подана лише 18 липня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі представник апелянт порушує клопотання про поновлення строку на апеляційне осаржененя, зокрема, зазначає, що про ухвалу суду їй стало відомо 15.07.2024, при цьому не зазначає за яких обставин та чи отримувала копію оскаржуваної ухвали, які обставини перешкоджали отримати чи дізнатися про таку раніше.

Згідно з ЗУ «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Як зазначалося вище у ЄДРСР ухвалу оприлюднено 30.08.2022.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 16 березня 2021 року (справа № 626/2450/14-ц).

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Разом з цим, апеляційна скарга у даній справі подана з суттєвим пропуском строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження пропущено, а вказані апелянтом підстави для поновлення такого не можуть вважатися поважними, оскільки право на апеляційне оскарження не є абсолютним та залежить від певних (процесуальних) умов.

Разом з цим, особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків з зазначенням інших підстав для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою у визначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Положення ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження, при цьому такі в силу статті 12 ЦПК України сторона має довести належними та допустими доказами.

Окрім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, якою регламентовано форму та зміст апеляційної скарги.

Зокрема, в порушення п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України апелянтка не зазначила в чому, на її думку, полягає незаконність і (або) необгрунтованість оскаржуваної ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин) та нові обставин, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, таку необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Документ, що підтверджує сплату судового збору або докази на підтвердження підстав для звільнення від такого, належно оформлену та обґрунтовану апеляційну скаргу, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших підстав для поновлення необхідно у передбачений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст. ст. 356, 357 ЦПК України, -

ухвалив:

Підстави зазначені ОСОБА_1 для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року визнати неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 рокузалишити без руху.

Надати апелянту строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз"яснити, що у випадку невиконання вимог зазначених в ухвалі щодо подання належно оформленої апеляційної скарги та сплати судового збору апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

У разі неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Суддя А.В. Ніткевич