СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/671/24
Провадження № 2/306/421/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Стеблей А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом представника ОСОБА_1 до Полянської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що у житловому будинку АДРЕСА_1 , проживала його бабуся ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя останя зробила заповітне розпорядження від 15 вересня 2021 року, яке було посвідчене секретарем Полянської сільської ради ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі за № 37 за змістом якого все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право було заповідано йому. Даний заповіт не змінений і не скасований. Вказує, що внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, та до складу спадкового майна померлогї входить, в тому числі, й вказаний житловий будинок. Також зазначив, що забудовниками спірного житлового будинку були покійні бабуся та дід - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я якого було видано будівельний паспорт, та який свою частини такого заповів суну ОСОБА_5 . Вважає, що останній відмовився від своєї частини, так як подав заяву про відмову від позову про визнання заним права власності на частину спірного будинку у порядку спадкування за ОСОБА_4 , яку ухвалою Свалявського районного суду від 26.02.2024 року (справа №306/2987/23) було прийнято, а провадження у справі закрито. У зв`язку з чим, на його думку, у нього виникла право на цілий житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що в державній нотаріальній конторі право власності на житловий будинок оформити не можливо, так як ні дід ані бабка не зареєстрували його, а тому відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Учасники в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник Полянської сільської ради просив розгляд справи проводити за наявними у матеріалах справи документами (а.с.42-44).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Згідно заповіту від 15.09.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №37, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканка АДРЕСА_1 , все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла онуку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцю АДРЕСА_2 (а.с.10).

Як убачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.05.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 84 від 19.05.2023 року, проведений Виконавчим комітетом Полянської сільської ради (а.с.3).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74687299 від 10.11.2023 року зареєстровано спадкову справу №71541675 (номер у нотаріуса188/2023); спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

У судовому засіданні встановлено, що забудовником спірного житлового будинку, згідно будівельного паспорту земельної ділянки є ОСОБА_4 . земельна ділянка під забудову площею 700 кв.м виділена на підставі рішення виконкому Голубинської сільської ради депутатів від 31 березня 1977 року №7 (а.с.12-20).

Чинною Ухвалою Свалявського районного суду від 27.02.2024 року (справа №306/2987/23, провадження №2/306/184/24) заяву ОСОБА_5 про відмову від позову від 26.02.2024 року прийнято. Провадження у справі №306/2987/23 за заявою позовом ОСОБА_5 до Полянської сільської ради про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування - закрито. З такої вбачається, що позивач звернувся в суд із названим позовом, у якому просить визнати за ним право власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами, за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28-31).

На житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлено технічний паспорт інвентаризаційна справа № 2208/2024 від 07.03.2024 року, та такий складається з: «А» - житловий будинок; «Б» - господарська будівля; «В» - сарай; «Г» - вбиральня; «І» - колодязь; №1,2 - огорожа. Його вартість, згідно довідки №1934 від 01.12.2023 року, становить 103102,00 грн (а.с.26).

Згідно довідки №2371 від 25.08.2021 року у вищевказаному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та її чоловік - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.27).

За приписами ч.2,3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

В пункті 3.1. «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року викладеного пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказано, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. 15, 392, 1216, 1218, 1223, 1296, 1297 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов за позовом представника ОСОБА_1 до Полянської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканцем АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

08.08.2024 року