Справа № 683/1295/24
РІШЕННЯ
25 липня 2024 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Завадської О.П.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинів Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких на підставі договорів про надання правової допомоги діє адвокат Кравчук Віталій Миколайович, до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,
У квітні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких на підставі договорів про надання правової допомоги діє адвокат Кравчук В.М., звернулись до суду з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в рівних частках в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вищезазначене домоволодіння належить до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору був ОСОБА_3 , членом цього колгоспного двору була його дружина ОСОБА_4 , тому домоволодіння є спільною сумісною власністю усіх його членів та кожен з них мав рівну частку у цьому будинку (по частці). Свідоцтво про право особистої власності видано на ім`я ОСОБА_3 , як голову колгоспного двору, у зв`язку з чим нотаріус відмовила в оформленні спадщини на домоволодіння.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на частку даного домоволодіння, чоловік ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 відмовились від спадщини, яку прийняла лише ОСОБА_1 , подавши відповідну заяву до нотаріуса і частково вже оформивши свої спадкові права на інше спадкове майно.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Спадщина відкрилась на частку даного домоволодіння. Після його смерті спадщину прийняла лише його дочка ОСОБА_2 , яка також частково вже оформила свої спадкові права на інше спадкове майно.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивачів подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просив задовольнити позов, розглянувши справу без участі сторін.
Представник відповідача направив до суду заяву аналогічного змісту.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Йосипівка Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04 листопада 2022 року виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.
Згідно довідки виконавчого комітету Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за №1129 від 07 листопада 2022 року на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . В склад її сім`ї входив: чоловік ОСОБА_3 .
За життя ОСОБА_4 склала заповіт на ім`я позивачки ОСОБА_2 , якій заповіла все своє майно. Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 04 липня 2001 року за р. №167, який згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області від 08 квітня 2023 року за №72085533 є чинний.
Згідно копій матеріалів спадкової справи за №159/2023, заведеної 08 квітня 2023 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , чоловік ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 якої відмовились від спадщини, тому єдиною її спадкоємицею являється дочка ОСОБА_5 , яка частково вже оформила спадкові права за законом на інше спадкове майно.
Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як між матір`ю та дочкою, підтверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Левківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 08 червня 1962 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим Левківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 09 грудня 1983 року.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Йосипівка Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 26 травня 2023 року виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.
Згідно довідки виконавчого комітету Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за №166 від 03 липня 2023 року на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав один по АДРЕСА_1 .
За життя ОСОБА_3 склав заповіт на ім`я позивачки ОСОБА_2 , якій заповів все своє майно. Даний заповіт посвідчено ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області 12 травня 2010 року за р.№100, який згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області від 05 липня 2023 року за №75575576 є чинний.
Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи №323/2023, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 05 липня 2023 року, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , єдиним її спадкоємцем є ОСОБА_2 , яка вже частково оформила свої спадкові права за заповітом на інше спадкове майно.
До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який згідно виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області від 30 травня 1989 року свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого являвся ОСОБА_3 . Право власності зареєстроване 30 травня 1989 року в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого являвся ОСОБА_3 і записано в реєстрову книгу №1 під реєстровим номером 73.
За даними виписки (№576 від 28 листопада 2023 року) з погосподарської книги №5 Сербинівського старостинського округу Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (за 1991-1995 роки) с. Йосипівка, станом на 15 квітня 1991 року головою двору по АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_3 , членом двору зареєстрована була дружина ОСОБА_4 . Домогосподарство відноситься до суспільної групи «колгоспний двір».
Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 05 січня 2024 року, житловий будинок було збудовано 1957 року.
Згідно до ст.123 ЦК Українського РСР в редакції від 18 липня 1963 року (далі ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.
Колгоспний двір це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.
У відповідності до ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному двору і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу.
В силу вимог ст.126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.
Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.
Оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по частці (1:2=1/2).
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).
Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.
Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.
При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.
Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року із введенням в дію Закону України «Про власність», а тому станом на 15 квітня 1991 року спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало право власності на частку майна у колгоспному дворі кожному, як його членам, що не втратили право на частку в його майні.
Після смерті ОСОБА_3 його частка в даному домоволодінні в порядку спадкування за заповітом перейшла дочці ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_4 належна їй частка даного домоволодіння перейшла по спадщині за законом дочці ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 83, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на частку житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , право власності на частку житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

позивачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Центральна, 2/14 с. Старий Остропіль Староостропільська ОТГ Хмельницький район Хмельницька область, .

Суддя