Справа № 170/218/24 Головуючий у 1 інстанції: Стрілець Н. В.
Провадження № 22-ц/802/683/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Черняк О. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру стягуваних аліментів, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_4 на рішення Шацького районного суду Волинської області від 01 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_3 через свого представника адвоката Климович Т. Д. звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що на підставі судового наказу Шацького районного суду Волинської області від 11 жовтня 2023 року з нього в користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його (заробітку) доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач також зазначав, що згідно з довідкою про сплату аліментів від 22 березня 2024 року він сплатив аліменти (заборгованість) на утримання дитини за період з 04 жовтня 2023 року по 08 лютого 2024 року в розмірі 59 274,95 грн. Середньомісячний розмір аліментів складає 22 373,66 грн.

Вважає, що розмір аліментів, який з нього стягується є завищеним, оскільки заява про видачу судового наказу розглядалася в порядку наказного провадження, а тому при визначенні розміру аліментів судом не були враховані обставини, передбачені статтею 182 СК України. Він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У нього погіршився стан здоров`я, у зв?язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КНП «Любомльське ТМО» Любомльської міської ради» з 02 лютого 2024 року по 13 лютого 2024 року з діагнозом важка форма цукрового діабету 1 типу. Також зазначив, що хворіє на цукровий діабет протягом 17 років, постійно отримує замісну терапію, спостерігається в ендокринолога, стаціонарно лікується 2 рази на рік та є особою з інвалідністю 3 групи. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації № 2659 є обмежено працездатним, йому протипоказана важка фізична праця.

Крім того він добровільно приймає участь в утриманні своєї дитини шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини та її родичів.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Шацького районного суду Волинської області від 11 жовтня 2023 року у справі № 170/690/23, та стягувати з нього в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/12 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 01 травня 2024 року у цій справі позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалено зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Шацького районного суду Волинської області від 11 жовтня 2023 року у справі № 170/690/23.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 адвокат Климович Т. Д. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Сенів Т. В. апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_4 підтримав, представник позивача ОСОБА_3 адвокат Климович Т. Д. апеляційну скаргу заперечила, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи частково позов про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при видачі судового наказу про стягнення аліментів було враховано лише вимоги заявника ОСОБА_4 без урахування обставин, передбачених статтею 182 СК України. Окрім того, позивачем надано належні та допустимі докази, які свідчать про те, що у нього погіршився стан здоров`я, що він є особою з інвалідністю 3 групи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За матеріалами справи судом установлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

На підставі судового наказу Шацького районного суду Волинської області від 11 жовтня 2023 року у справі № 170/690/23 з позивача в користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його (заробітку) доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 30, 31).

Позивачу ОСОБА_3 з 01 листопада 2020 року встановлено третю групу інвалідності (загальне захворювання) довічно, протипоказана важка фізична праця, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 081646 від 07 грудня 2020 року (а. с. 7).

Згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 2659 від 07 грудня 2020 року, виданої Ковельською міжрайонною МСЕК, позивач ОСОБА_3 має клініко-функціональний діагноз Е 10.7 цукровий діабет 1 тип, важка форма. Діабетична полінейропатія, ДАР непроліферативна форма, васкулярна фаза. Діабетична ангіопатія нижніх кінцівок. Діабетична нефропатія (а. с. 8).

У виписках із медичної карти стаціонарного хворого від 07 лютого 2024 року та 13 лютого 2024 року, виданих Любомльським територіальним медичним об`єднанням Любомльської міської ради, зазначено, що ОСОБА_3 проходив лікування у терапевтичному відділенні з 02 лютого 2024 року по 13 лютого 2024 року, діагноз цукровий діабет 1 тип, важка форма (а. с. 12, 15).

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 02 лютого 2024 року за вихідним № 1918 ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а. с. 13).

У довідці про безпосередню участь особи у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 23 лютого 2024 року за вихідним № 497/УБД, зазначено, що солдат ОСОБА_3 в період з 24 березня 2022 року по 19 грудня 2022 року, з 05 січня 2023 року по 06 липня 2023 року, з 21 липня 2023 року по 10 вересня 2023 року, з 25 вересня 2023 року по 24 січня 2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Богоявленка Волноваського району Донецької області, населений пункт Борова Ізюмського району Харківської області (а. с. 14).

25 лютого 2024 року Військова частина НОМЕР_1 видала довідку про доходи ОСОБА_3 , згідно з якою позивач у цій справі ОСОБА_3 з грудня 2022 року по грудень 2023 року отримав дохід у розмірі 1 246 367,30 грн за винятком аліментів (а. с. 16).

З відповіді на запит № 178208961 від 17 жовтня 2023 року Любомльського ВДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Пенсійного фонду України вбачається, що ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності в розмірі 4 395,3 грн в місяць (а. с. 53).

У довідці про сплату аліментів від 22 березня 2024 року, яка видана Любомльським відділом ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зазначено, що з ОСОБА_3 стягнуто аліменти в січні 2024 2 197,65 грн; в лютому 2024 49 265,02 грн; в березні 2024 7 812,28 грн (а. с. 35).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6 добровільно переказував кошти на рахунок відповідачки ОСОБА_4 та на рахунок матері відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_7 , що підтверджується платіжними інструкціями, зокрема, перераховував 25 вересня 2023 року 3 256,28 грн, 25 вересня 2023 року 2 512,56 грн, 31 жовтня 2023 року 1 005,03 грн, 15 липня 2023 року 5 025,13 грн, 24 серпня 2023 року 1 809 грн, 25 вересня 2023 року 10 050 грн, 20 серпня 2023 року 4 170,85 грн, 28 грудня 2023 року 4 623,12 грн, 29 листопада 2023 року 5 527,64 грн, 10 січня 2024 року 2 412,06, 15 серпня 2023 року 8 040,20 грн, 30 серпня 2023 2 311,56 грн (а. с. 18, 19, 20, 21, 22, 24, 25, 27, 28, 32, 33, 34).

Також позивач перераховував кошти на картковий рахунок дочки ОСОБА_8 , поповнював її мобільний рахунок згідно з платіжними інструкціями, зокрема, 15 грудня 2023 року 300 грн, 12 листопада 2023 року 300 грн (а. с. 26, 29).

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частинами 2, 3 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частини 7, 8 статті 7 СК України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (частина 2 статті 141 СК України).

Відповідно до частин 2, 3 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Як передбачено частинами 1-3 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частини 1, 2 статті 182 СК України).

Згідно із частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23, 17 своєї постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 СК України.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог передбачених статтею 161 ЦПК України (стаття 160 ЦПК України).

За положеннями пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов?язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, при видачі судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судом не враховуються обставини, які на підставі статті 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Обґрунтовуючи свої вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання дочки, позивач зазначав, що при видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки судом не враховано стан його здоров?я та не враховано те, що він є особою з інвалідністю 3 групи.

На підтвердження зазначених обставин позивач надав суду довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 081646 від 07 грудня 2020 року, індивідуальну програму реабілітації інваліда № 2659 від 07 грудня 2020 року, видану Ковельською міжрайонною МСЕК, виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 07 лютого 2024 року та 13 лютого 2024 року, які видані Любомльським територіальним медичним об`єднанням Любомльської міської ради (а. с. 7, 8, 12, 15).

Окрім того, позивачу з 01 листопада 2020 року встановлено третю групу інвалідності (загальне захворювання) довічно та він отримує пенсію по інвалідності в розмірі 4 395,3 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення із позивача ОСОБА_3 в користь відповідачки ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 01 травня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді