У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 серпня 2024 року, вказану позовну заяву залишено без руху із зазначенням недоліків які слід усунути, а саме в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Так, статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_1 01 березня 2022 було призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до Збройних Сил України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року по справі №160/72/23 (рішення набрало законної сили 21 вересня 2023 року (Постанова Третього апеляційного адміністративного суду по провадженню № 852/9627/23 по справі №160/72/23 від 02 січня 2023 року)), був визнаний протиправним, в результаті чого був скасований наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 №7 від 02.03.2022 року в частині, яка стосується ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що на його звернення від 18 червня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про надання йому завіреної у встановленому порядку копії наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 №7 від 02 березня 2022 року, надіслане на офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 не відреагували (не надали у встановленому законодавством порядку відповіді).

Позивач вказує на те, що у результаті незаконного рішення та дій державної влади (в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до законодавства є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 ) йому було завдано (та продовжує завдаватися) моральної шкоди та душевних страждань. У результаті вищезазначеного він зазнав (та продовжує зазнавати) душевних страждань, а саме, постійно перебуває в психічному напруженні, викликаному тим, що в результаті незаконних (визнаних такими судом) дій органом державної влади, вчинених стосовно нього, а саме незаконним призовом на військову службу в результаті прийняття протиправного нормативно-правового акта відносно нього, він може загинути в будь-яку мить, тому що постійно перебуває на військових об`єктах (в зоні ураження ворогом), де також, постійно перебувають інші люди зі зброєю, при цьому вони не завжди врівноважені. Також після ракетної атаки, яка відбулась 13 березня 2022 року на військову частину, в яку він був направлений для проходження військової служби, в результаті якої загинули військовослужбовці, він постійно зазнає глибоких моральних та душевних страждань. Також, в результаті подібних ракетних обстрілів він постійно знаходиться в перенапруженому психоемоційному стані. Його стан здоров`я в результаті цього сильно погіршується, у зв`язку із цим він набув гіпертонічну хворобу (і не тільки), що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 27 жовтня 2023 року. Тепер, постійно, після сигналу повітряної тривоги в нього сильно підвищується тиск, виникає паніка та страх. Його соціальні зв`язки, які існували до моменту його незаконного призову, зруйновано, його сім`я руйнується через його відсутність вдома та спроможність фінансово забезпечувати її (до моменту його незаконного призову він щомісячно отримував заробітну плату в середньому не менше 45 000 гривень на місяць, наразі його дохід становить не більше 30 000 гривень на місяць, при цьому витрати значно збільшено). Через специфіку військової служби він перебуває в постійному стресі. Він не має достатньо часу для звичних для мене занять фізичною культурою, підтриманням стану свого здоров`я на належному рівні, нема можливості пройти повну, неупереджену експертизу стану здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем підтвердження сплати судового збору до позовної заяви не додано, разом із тим, позивач зазначає, що згідно п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір»: Судовий збір не справляється.

Слід зазначити, що п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір не справляється за подання: зокрема і позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

При цьому, слід розмежовувати відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та моральної шкоди. Разом із цим, як вбачається з позовної заяви, позивачем подано до суду заяву про відшкодування саме моральної шкоди, та про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Пунктом 3 Постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, збитки це грошова оцінка (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди. Під шкодою розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи.

При цьому, слід розмежовувати відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та моральної шкоди. Разом із цим, як вбачається, позивачем подано до суду заяву про відшкодування саме моральної шкоди, та про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру, що узгоджується з правовою позицією, викладено в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Таким чином, посилання в позові на звільнення від сплати судового збору відповідно до положень закону є помилковими та не ґрунтуються на вимогах закону, тому позивач має сплатити судовий збір за подання позовної заяви, однак, в порушення вимогч.4 ст.177 ЦПК України позивачем не надано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до положень абз.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви.

Частина 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частина 2 вказаної норми визначає, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: а саме: за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана:фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; та відповідно позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В позовній заяві заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000 гривень, 1,5 відсотка ціни даного позову становить 40000 (сорок чотири тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 ст. 4 цього закону в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовна заява позивачем подана через підсистему «Електронний суд», тому вищевказаний коефіцієнт підлягає застосуванню у даному випадку.

Враховуючи викладене, з урахуванням змісту позовних вимог, позивачу вказано на необхідність сплатити судовий збір у розмірі 32 000 грн. (із розрахунку: 40000х0,8=2422,40 грн.) та додати до позовної заяви документ, що підтверджує його сплату, або документи, вказано реквізити для сплати судового збору.

Для усунення вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліків було надано строк, три дні з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 02.08.2024 позивача отримав: 06.08.2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

Разом із тим, станом на 14.08.2024 недоліки на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви не усунуто. Жодних заяв в тому числі і про продовження процесуального строку для усунення недоліків від позивача та його представника не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди,- вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош