УХВАЛА

Іменем України

06.09.2024 Справа №607/19130/24 Провадження №2/607/3791/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами, доходжу такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Стаття 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі за текстом Закон) визначає, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (ч. 1 ст. 16 Закону).

Згідно з ч. 2, 3 ст. 60 Закону подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

Як вбачається зі змісту свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації, а позивач ОСОБА_1 є громадянкою України. При цьому сторони зареєстрували шлюб та спільно проживали на території України та позивач і станом на даний час продовжує проживати на території України.

Указане дає підстави дійти висновку, що розгляд справи про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 може провадитись за законодавством України.

За загальним правилом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, з урахуванням вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України суд у підсистемі ЕСІТС «Електронний суд» сформував запит за параметрами пошуку « ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 772416 від 26.03.2024 ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Однак у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначила про наявність обставин, за яких у цій справі може застосовуватись альтернативна підсудність щодо розгляду справи про розірвання шлюбу за місцем проживання позивача, а також не надала докази на підтвердження таких обставин.

З урахуванням викладеного доходжу висновку, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України розгляд даного позову належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Южного міського суду Одеської області.

При цьому роз`яснюю, що направлення справи за підсудністю є обов`язком, а не правом суду у разі, якщо справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду. Крім цього, направлення справи за підсудністю не є обмеженням позивача у праві доступу до правосуддя, оскільки учасники справи не позбавлені можливості приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції або через уповноваженого представника, а також подавати заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Також відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких підстав вважаю за необхідне передати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на розгляд до Южного міського суду Одеської області.

Керуючись ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (справа № 607/19130/24) передати на розгляд до Южного міського суду Одеської області (проспект Григорівського Десанту, буд. 26А, м. Южне, Одеський район, Одеська область, 65481).

Здійснити передачу справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Марциновська