Провадження № 2/756/1508/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Харук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК ТАУЕР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та з урахуванням уточнення просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість у розмірі 102 891,66 грн, судовий збір у розмірі 2 684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 321,50 грн.

У обґрунтуванні позову позивач зазначив, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 .

У позивача на утриманні та обслуговуванні перебуває вищевказане нерухоме майно, мешканцям та споживачам якого ним надаються відповідні житлово-комунальні послуги.

З 2017 року відповідач є власником наведеного вище нерухомого майна, проте за його утримання та спожиті послуги грошові кошти не сплачує. Договір про надання житлово-комунальних послуг відповідач відмовляється укладати.

У зв`язку з чим у відповідача перед позивачем за період з 01.08.2017 по 01.04.2024 утворилася вищевказана заборгованість.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від17 січня 2024 рокуза вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження.

У судовому засіданні представник позивача позов з урахуванням уточнення підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнавали та просили у їхньому задоволенні відмовити у повному обсязі з тих підстав, що відповідач жодних договорів з позивачем не укладав та відповідно жодних послуг не отримував. У зв`язку з чим уважають нараховану заборгованість безпідставною.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідачу на праві приватної власності з 24.05.2017 належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майна.

Окрім того, відповідачу на праві приватної власності з 30.06.2017 належить машиномісце АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майна.

На підставі договору № 2707 від 27.07.2015 між забудовником ТОВ «КПО Гарант» та позивачем ТОВ «ЖЕК ТАУЕР», останнє є Управляючою компанією, що здійснює функції по управлінню та забезпеченню експлуатації багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до п. 1.3 Договору № 2707 від 27.07.2015, до майна, яке належить до сфери управління Управляючої компанії належать квартири та нежитлові приміщення, розташовані в будинку.

Згідно з пп. ж) Додатку № 2 Договору № 2707 від 27.07.2015, до складу майна, яким управляє Управляюча компанія, належать також гаражі (паркомісця).

Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку АДРЕСА_4 , які не спростовані відповідачем.

Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним грошових коштів на утримання будинку, в якому знаходиться його квартира та машиномісце.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання квартири АДРЕСА_2 , у нього перед позивачем утворилася заборгованість за період з 01.08.2017 по 01.04.2024 у розмірі 78 011,06 грн.

Окрім того, у зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання машиномісця АДРЕСА_3 , у нього перед позивачем утворилася заборгованість за період з 01.09.2017 по 01.04.2024 у розмірі 24 880,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На спростування вищенаведеної суми боргу свого контррозрахунку заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг відповідачем не надано. Також на виконання вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього заборгованості перед позивачем щодо утримання останнім його квартири та машиномісця.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Беручи до уваги наведене та те, що відповідач не виконував своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів на утримання квартири та машиномісця, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 684,00 грн.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Також, згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Натомість, позивачем не обґрунтовано розмір вартості отриманих послуг, не надано детального погодинного розрахунку та опису робіт, а також підписаного позивачем та його представником акту виконаних робіт, суд приймає рішення про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищенаведене, ст. 1, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 319, 322, 509, 525, 526 ЦК України; керуючись ст. 4-5, 12-13, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК ТАУЕР» (; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 19) заборгованість у розмірі 102 891 (сто дві тисячі вісімсот дев`яносто одна) гривня 66 копійок та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

У іншій частині судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2024 року.

Суддя, - І.В. Белоконна