Справа № 137/327/24
Провадження № 22-ц/801/1545/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Верещинська Я. С.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 рокуСправа № 137/327/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Медвецького С.К.,

за участі секретаря судового засідання Кобенди Ю.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Грушко Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Грушко Жанна Вячеславівна, на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), у якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх його видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, з моменту подачі позовної заяви.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 24.04.2018 Літинським районним судом Вінницької області видано судовий наказ по справі 137/654/18, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягненням сином повноліття, починаючи стягнення з 19.04.2018. Позивачка зазначає, що їх син знаходяться на її утримані. Вказує, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), а саме: стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх його видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Грушко Ж.В. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення змінити, зменшивши розмір стягнутих із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 з 1/4 до 1/10 частки від усіх його видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягненя із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку, оскільки при вирішенні справи не було надано оцінку доказам, які підтверджують погіршення майнового стану відповідача та наявність на його утриманні ще дружини та матері.

Крім того, представник зазначає, що зміна способу стягнення аліментів в розмірі 1/10 частки від усіх його видів заробітку буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам не в повній мірі.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.07.2016 Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №41 (а.с.5).

Судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області від 24.04.2018 у справі №137/654/18 вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з 19.04.2018 (а.с.4).

ОСОБА_5 змінив своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 виданим 16.02.2024 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та копією паспорта (а.с.27,28).

До складу сім`ї ОСОБА_1 зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , входить син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші члени сім`ї, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та землекористування №109, виданою 22.02.2024 округом №4 Літиської селищної ради (а.с.6).

ОСОБА_4 періодично сплачував на користь ОСОБА_1 аліменти, що підтверджується розписками від імені ОСОБА_1 , квитанціями та випискою з карткового рахунку (а.с.29-34).

Старшим державним виконавцем Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилюком С.В. 02.06.2023 відкрито виконавче провадження №71932881 з примусового виконання судового наказу Літинського районного суду Вінницької області від 24.04.2018 у справі №137/654/18, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.35-38). В межах вказаного виконавчого провадження нараховано заборгованість по аліментах, звернено стягнення на заробітну плату відповідача та останнім погашено заборгованість (а.с.39-44).

За ОСОБА_4 не зареєстровані транспортні засоби, згідно відомостей МВС, що підтверджується відповіддю на запит №166445677 від 22.06.2023 (а.с.45).

ОСОБА_4 належить права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №372383399 від 02.04.2024 (а.с.46,47).

За ОСОБА_1 зареєстровано право власності на: земельну ділянку площею 0,25га, кадастровий номер :03:003:0176; земельну ділянку площею 0,1694га, кадастровий номер :03:003:0177; земельну ділянку площею 0,1га, кадастровий номер :03:003:0178; житловий будинок загальною площею 91,4кв.м. в АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 1,2134га, кадастровий номер :02:000:0590, яка передана в оренду ПП «Укрпромпостачсервіс»; земельну ділянку площею 1,3693га, кадастровий номер :01:000:0070, яка передана в оренду ПП «Укрпромпостачсервіс», що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №372487018 від 02.04.2024 (а.с.48-52).

ОСОБА_4 одружений з ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30.03.2024 (а.с.53).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вважав справедливим та обґрунтованим визначити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується не повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Так, відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.

Разом з тим, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Варто зауважити, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , натомість відповідач не погоджується лише із визначеним розміром частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У даній справі з`ясуванню підлягає питання погіршення матеріального становища платника аліментів та зміна його сімейного стану з часу ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 21.07.2021 року по справі № 691/926/20, зазначив, що враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 14.12.2022 року по справі № 727/1599/22, зазначив, у другому шлюбі у ОСОБА_1 народилася донька НОМЕР_1. Зазначена обставина відповідно до положень ст. 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Висновки судів попередніх інстанцій про те, що народження другої дитини спричинило зміну матеріального стану позивача є обґрунтованими, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат.

Апеляційний суд зауважує, що у відповідача змінився сімейний стан у зв`язку з укладанням шлюбу з ОСОБА_8 .

Варто зазначити, що утримання нової сім`ї відповідача очевидно потребує додаткових фінансових витрат, у зв`язку з чим у відповідача погіршився матеріальний стан.

Це є самостійною,не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що визначений в оскаржуваному рішенні суду розмір аліментів належить зменшити до 1/6 частини доходів відповідача.

Також з урахуванням ч, 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів повинен бути не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак колегія суддів не погоджується із визначеним розміром аліментів, які необхідно стягувати, відтак, апеляційну скаргу належить задовольнити частково, рішення Літинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 рокуу даній справі - змінити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Грушко Жанна Вячеславівна, задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення у наступній редакції:

«Змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), а саме: стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 від усіх його видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.»

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.К. Медвецький