Провадження № 2/761/3274/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., за участю секретаря судового засідання Каніковського Б.А., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача адвоката Ахрамовича Я.І. про відвід судді Матвєєвої Ю.О. в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві адміністрації про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності на частини житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

12.08.2024 року під час проведення судового засідання представником позивача було заявлено відвід судді Матвєєвій Ю.О. з підстав його незгоди з повторним та тривалим за часом розглядом клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 та представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення відводу, оскільки підстави для цього відсутні.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений відвід задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Між тим, як встановлено судом, представник позивача заявляє відвід судді Матвєєвої Ю.О. з міркуваньне згоди з процесуальними діями та рішеннями в цивільній справі.

Разом з тим, жодних обґрунтованих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами, про наявність підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, для відводу судді Матвєєвої Ю.О. від розгляду вказаної цивільної справи, в тому числі про наявність таких, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді відповідачем не наведено, і таких не здобуто в ході розгляду заяви.

Слід зазначити, що виключно доводи заявника, за відсутності відповідних доказів щодо упередженості судді, в розумінні положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення заявленного відводу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» за № 8 від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Також, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Крім того, суд також звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зогляду на викладене, мотиви для відводу судді Матвєєвої Ю.О. від розгляду вказаної цивільної справи, які зазначені представником позивача, є безпідставними

Таким чином, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки передбачені ст.ст.36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,40,260,353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Ахрамовича Я.І. про відвід судді Матвєєвої Ю.О. в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві адміністрації про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності на частини житлового будинку- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 14.08.2024 року.

Суддя Ю.О. Матвєєва

12 серпня 2024 року