н/п 2/490/2957/2024
Справа 490/6707/24

Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 серпня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом вселення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якій просила: вселити її в садовий будинок, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні садовим будинком, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Під час вивчення матеріалів заяви було встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177ЦПК України з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається зі змісту позовної заяви в провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва перебуває цивільна справа №490/11111/23 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортних засобів, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, в рамках якої, зокрема, розглядається спір про поділ між подружжям садового будинку, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Підставою для вселення в житлове приміщення може бути: житлове приміщення є у власності особи, або наймається, піднаймається.

Цивільним кодексом передбачено, що співвласники житлового приміщення володіють і користуються ним спільно, якщо між співвласниками відсутня домовленість про інше.

За такого, позивачці необхідно уточнити спосіб захисту порушеного права, вказавши чи не є звернення до суду з позовом про вселення в спірний будинок передчасним.

Крім того, позивачці необхідно надати докази того, що спірний садовий будинок є житловим приміщенням та використовується для проживання, оскільки згідно законодавству вселення можливе лише в житлове приміщення, з врахуванням наявного спору про право

Відповідно до п. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу не майнового характеру.

Вивченням позовної заяви встановлено, що вона містить в собі дві вимоги немайнового характеру (вселення та зобов`язання), однак, в матеріалах справи міститься платіжне доручення про сплату судового збору лише за одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру судовій збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто, станом на 01.01.2024 року 3028,00 грн.

За таких обставин, позивачці потрібно доплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн за другу вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

При цьому, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України, що не суперечить вимогам закону, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом вселення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів та сплати судового збору.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова