Справа № 2-3/04
Провадження № 2-з/522/265/24
УХВАЛА

27 серпня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кострич М. П., про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про його повернення заявнику з наступних підстав.

Порядок скасування вжитих судом заходів забезпечення позову врегульовано приписами статті 158 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За приписами частини 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Ухвалою суду від 26.06.1998 з метою забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на той час належала ОСОБА_3 , а також на інше майно ОСОБА_3 та на іншу квартиру по АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 25.06.2004 затверджено мирову угоду та провадження у справі закрито.

Заявник зазначає, що станом на сьогоднішній день квартира належить йому, але він не був учасником справи № 2-3/04 і не має жодного відношення до правовідносин, які виникли між сторонами у справі.

Указує, що спір між сторонами було вирішено, арешт скоріше за все раніше скасовувався, однак інших доказів, крім рукописного напису про це на ухвалі, яку заявник отримав із архіву, не має.

У зв`язку з цим заявник просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 26.06.1998 у справі № 2-3/2004, а саме скасувати арешт з квартир АДРЕСА_1 , який зареєстрований Першою одеською державною нотаріальною конторою 21.11.2008, реєстраційний номер обтяження: 8215280.

З довідки керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси слідує, що строк зберігання справи № 2-3/04 закінчився у 2010 році, справа була вилучена до знищення та знищена. Оригінал рішення зберігається в архіві Приморського районного суду м. Одеси у збірнику знищених справ і матеріалів Жовтневого районного суду м. Одеси за рік (2-1-100/04).

Разом з тим, з копії ухвали суду від 26.06.1998, копії ухвали сулу від 25.06.2004 та копії мирової угоди від 25.06.2004 слідує, що ОСОБА_1 не був учасником справи № 2-3/04, а тому не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі в порядку, встановленому статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка його подала, роз`яснивши заявнику, що з метою зняття арешту з нерухомого майна він має право звернутися до суду з відповідним позовом в загальному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 10, 42, 158, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА