Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
У Х В А Л А

7 серпня 2024 року місто Київ

справа №761/40157/23

провадження№22-ц/824/15336/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Наш Дім", поданої адвокатом Левченком Сергієм Івановичем, на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу " Наш Дім", третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на майнові права,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу «Наш Дім» про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Наш Дім", третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на майнові права.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник відповідача Обслуговуючого кооперативу " Наш Дім" 2 серпня 2024 року через підсистему "Електронний суд" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2024 року, провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Обслуговуючого кооперативу " Наш Дім" не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, визначені у вказаній нормі.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Перелік, зазначений у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, не містить ухвал про відмову у закритті провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовим якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до правосуддя.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі №522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору,та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Право на апеляційне оскарження учасники справи та заінтересовані особи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхнім процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на неї можуть включатися до доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, враховуючи, що ухвала суду про відмову у закритті провадження у справі не оскаржується окремо від рішення суду, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Наш Дім", подану адвокатом Левченком Сергієм Івановичем, на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Наш Дім", третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на майнові права, повернути скаржнику.

Ухала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом тридцяти днів.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус