РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/930/24

Провадження № 2/293/413/2024

22 серпня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф"заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту в розмірі 25 231,31 грн, з яких: 6 600,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 370,06 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 14 850,00 грн заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом, 1411, 25 грн - інфляційі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 87 від 31.08.2020.

18.06.2024 відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, суд направив запит до виконавчого комітету Черняхівської селищної ради з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача - ОСОБА_1 .

24.06.2024 на адресу суду направлено відповідь з Черняхівської селищної ради, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 на території Черняхівської територіальної громади не зареєстрована.

Ухвалою від 26.06.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд справи по суті суд призначив на 06 серпня 2024 року об 11:00 год.

Одночасно п. 8 цієї ухвали з урахуванням норм ч. 10 ст. 187 ЦПК України постановив виклик відповідача у справі здійснити через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Пунктом 9 ухвали витребувати у АТ КБ "ПриватБанк" (юридична адреса та фактичне місцезнаходження: 49094, вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро. Поштова скринька: ) інформацію про рух коштів, а саме поступлення на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що був/є відкритий на ім`я позичальника ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 в день оформлення договору позики №87 від 31.08.2020 року (виписка з рахунку та/або інший документ, тощо).

12.07.2024 на виконання вимог ухвали суду від 26.06.2024 з АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь щодо запитуваної інформації з доданною випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період 31.08.2020.

Ухвалою від 06.08.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 06.08.2024 суд відклав розгляд справи по суті на 22.08.2024 об 14:00 год..

08.08.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника та клопотання про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу.

14.08.2024 через систему «Електронний суд» за вх.№ 4902 надійшла відповідь на відзив.

22.08.2024 поштою за вх. № 5022 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форза" та ОСОБА_1 (відповідач), внасдідок чого у відповідача утворилась заборгованість за договором позики, яка станом на 13.06.2024 становить 25 231,31 (двадцять п`ять тисяч двісті тридцять одна гривень 31 копійок) грн, а саме: залишок заборгованості за тілом - 6 600,00 грн; залишок заборгованості по процентам за користування - 2 370,06 грн; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) - 14850,00 грн; заборгованість за пенею - 0,00 грн; інфляційне збільшення - 1 411,25 грн (нараховано новим кредитором за період 29.10.2020 по 23.02.2022).

Позивач вказує, що 30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форза" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Артеміда-Ф" укладений договір факторингу № 20210630-Ф/2 (далі договір факторингу), відповідно до умов якого, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА», включно і до гр. ОСОБА_1 , порядковий номер згідно реєстру боржників 2265.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору позики первісним кредитором на реквізит банківської картки НОМЕР_1 , відповідачу перераховано грошові кошти у розмірі 6600.00 грн, а відповідач відповідно за умовами договору зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 29.09.2020 (п.п.5.8. п.5.), реальна річна процента ставка складає 1.11% (п.п. 5.11. п.5.), та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії договору позики (п.п.5.12. п.5).

Позивач доводить, що відповідач погасив проценти за користування кредитом в сумі 2197,80 грн, внаслідок чого оформив 29.09.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п. 5.9 Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 6600,00 грн ще на 29 днів, визначивши кінцевою датою погашення кредиту 28.10.2020, що підтверджено Графіком платежів (додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №87.1 від 29.09.2020).

Проте, всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання та всього здійснив оплат на суму: 2224,54 грн, сума останнього платежу - 50,00 грн, дата останнього платежу - 03.11.2020, та припинив вносити платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом.

Заборгованість, яка утворилась за договором позики відповідач не погасила.

З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Позивач повноважного представника у судове засідання не направив.

05.08.2024 від позивача надійшла заява, за змістом якої просить здіійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи (а.с. 87-88).

08.08.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. В позовних вимогах просить відмовити.

У відзиві на позовну заяву , який надійшов до суду від 08.08.2024, представник відповідача заперечив проти позову у повному обсязі.

Так, заперечуючи проти позовних вимог вказує, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинними документом, який підтверджує отримання кредиту відповідачем та користуванням.

Доводить, що наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, а також правильність нарахування відсотків позивачем.

Щодо нарахування відсотків за кредитним договором відповідач зазначає, що сума заборгованості за користування кредитними коштами нарахована поза межами користування кредитом, тому є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Також вказує, що заборгованість по прострочених відсотках в розмірі 14 850 гривень за період з 01 липня 2021 року по 28 вересня 2021 року, нараховувались відповідно до ст. 625 ЦПК України, а відтак не можуть бути стягнуті з відповідача оскільки такий звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним договором, під час дії карантину (дія карантину припинилась 01 липня 2023 року).

Крім того відповідач подав до суду від 08.08.2024 клопотання про зменшення розміру судових витрат та витрат на правову допомогу,згідно якого просить відмовити у відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справиу розмірі 7000 грн у зв`язку з безпідставністю.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 14.08.2024 позивач викладає свої пояснення та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень, зазначаючи мотиви їх невизнання.

Позивач вказує, що обов`язок доказування лежить на стороні, такий стосується саме відповідача обгрунтувати неотримання коштів від кредитора і саме на відповідача покладений обов`язок надати ввиписку з її картковогоо рахунку, що обслуговується в АТ КБ "ПриватБанк".

Також наголошує, що виписки по рахунку є належним доказом, зокрема, щодо підтвердження заборгованості за тілом кредиту.

Зауважує, що наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, надана АТ КБ "ПриватБанк" підтверджує зарахування відповідачу суми кредитних коштів у розмірі 6 600 гривень.

Вказує, що доводи відповідача про звільнення позичальника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань на підставі ч.2 ст.625 ЦК України є безпідставними та такими, що не грунтуються на нормах чинного законодавства.

Зазначає, що Верховний Суд у висновках по даних категоріях справ чітко визначив, що починаючи з 12.03.2020 року (початок дії карантину) позичальника звільнено від обов`язку сплати саме неустойки (пені, штрафу) за прострочення повернення тіла, що є відмінним від відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 625 ЦК України.

22.08.2024 на адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення, які за своїм змістом є аналогічними змісту відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні 22.08.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

31.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форза" та ОСОБА_1 (відповідач) укладений договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 (а.с. 5-6).

Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на вебсайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФОРЗА" та акцептована гр. ОСОБА_1 , 31.08.2020, шляхом підписання електронним підписом заяви-формуляра про акцептування оферти №87 від 31.08.2020 про прийняття пропозиції ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФОРЗА" укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах (а.с.15-16).

Відповідно до умов договору позики кредитодавець надає відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 6 600,00 грн, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 29.09.2020 реальна річна процента ставка складає 1.11% та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії (п.3, п.п.5.12 п.5, п.п.5.1. п.5, п, п.п.5.8. п.5, п. 5.11. п.5 договору позики).

Відповідно до п.п. 9 п.5 договору позики зазначено про можливість пролонгації цього договору.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту за підписом споживача ОСОБА_1 та кредитодаця визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, із зазначенням дати надання такої інформації - 31.08.2024 та зберігання її чинності та актуальності до 29.09.2020 (а.с.17).

Згідно із графіком платежів, що є додатком до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020 та підписаний електронним підписом ОСОБА_1 визначено, що датою погашення кредиту є 29.09.2020, період користування - 30 днів, сума основного боргу 6 600 грн, сума процентів у розмірі 2 197,80 грн.

Відповідно до наданого позивачем графіку платежів, що є додатком до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №000823287.1 від 29.09.2020 зазначається, що датою погашення кредиту є 28.10.2020, період користування 29 днів, сума основного боргу 6 600 грн, сума процентів 2 296,80 грн (а.с.19).

30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Артеміда-Ф " та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форза" укладений договір факторингу № 20210630-Ф-2 (а.с.20-25) згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінасування за таке відступлення на умовах, визначенх цим договром (п.2.1 договору факторингу).

Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку №1 до цього договору (п.4.1 договору факторингу).

Відповідно до 5.2.3 договору факторингу фактор самостійно реалізовує передані йому права вимоги до боржників.

Позивач додає додатки до договору факторингу, а саме:

додаток №1 до договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 за найменуванням «Форма Реєстру прав вимог Реєстр прав вимог №___м.Київ» (а.с.26);

додаток №2 до договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 за найменуванням «перелік документів на підтвердження права вимоги» (а.с.27);

додаток №3 до договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 за найменуванням «довідка про ідентифікацію» (а.с.28).

Однак вказані додатки до договору не містять усіх необхідних реквізитів, як і не містять фактично жодних умов до договору.

Відповідно до копії платіжних доручень №279 від 05.07.2021 та за №282 від 14.07.2021 ТОВ "Фінансова компанія" Артеміда-Ф" здійснено оплату згідно до договору факторингу №20210630-Ф/2від 30.06.2021 у розмірі 400 000,00 грн та 84 618,00 грн (а.с.29,30).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021, сформованного позивачем від 10.06.2024 м. Львів, боржником за кредитним договором №87 від 31.08.2020 за реєстровим номером 2265 є ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 8 970,06, з яких: заборгованість по тілу - 6 600 грн, заборгованість по відсотках - 2 370,06 грн (а.с.31).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості, сформованного ТОВ "ФК" Артеміда-Ф" (позивач) зазначено, що станом на 13.06.2024 наявна заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020 в розмірі 25 231,31 грн, що складається з: залишок заборгованості за тілом - 6 600,00 грн; залишок заборгованості по процентам за користування - 2 370,06 грн; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) - 14 850,00 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн; інфляційне збільшення - 1 411, 25 грн (нараховано новим кредитором за період 29.10.2020 по 23.02.2022).

У розділах І,ІІ такого розрахунку позивач зазначає про те, що сума боргу позичальника, нарахована кредитодавцем/первісним кредитором, та відступлена ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" за договором позики №87 від 31.08.2020 у розмірі 8 970,06 грн, з яких: 6 600 грн - заборгованість по тілу, заборгованість по відсотках - 2370,06 грн. Сума виданого кредиту - 6 600,00 грн, сума здійснених оплат - 2 224,54 грн, сума останнього платежу - 50,00 грн, дата останнього платежу - 03.11.2020 та наводить обрахування суми заборгованості прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 14 850,00 грн, нарахованих новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021 та інфляційне збільшення, нараховане новим кредитором за період 29.10.2020 по 23.02.2022 у розмірі 1 411,25 грн (а.с.32-33).

Відповідно до повідомлення адресованого на ім`я відповідача позивачем від 09.07.2021, останній повідомляє про наявну заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020 у розмірі 8970,06 грн та про зміну первісного кредитора новим із зазначенням рахунку за яким має здійснюватись оплата боргу за кредитом (а.с.35).

Відповідно до змісту досудової вимоги оплати заборгованості за договором позики №87 від 31.08.2020, адресованої позивачем на ім`я відповідача встановлено, що позивач заявляє вимоги до відповідача про добровільну сплату відповідачем заборгованості за договором позики, яка станом на 13.10.2021 становить у розмірі 23 820,06 грн, а саме: заборгованість по тілу кредиту - 6 600,00 грн.; заборгованість по відсотках - 2 370,06 грн.; заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом - 14 850,00 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн (а.с.36).

Відповідно до отриманої судом запитуваної інформації у ПАТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що банком емітовано картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.81).

Згідно із виписки за договором №б/н за період 31.08.2020 - 31.08.2020 складеної від 04.07.2024, усього витрат по картковому рахунку НОМЕР_1 - 2765,51 грн, баланс на початок періоду 179,09 грн, усього надходжень - 6 567 грн, баланс на кінець періоду (31.08.2020-01.09.2020) - 3980,58 грн; 31.08.2020 на картку № НОМЕР_1 здійснено зарахування переказу на суму 6 600 грн (а.с. 81).

Позивач вказує, що оскільки, відповідач добровільно не погасила існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором особою, яка набула таке право відновідно до договору відступлення прав вимоги.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та, зокрема, факт набуття прав грошової вимоги за вказаним договором про надання позики на умовах фінансового кредиту.

Судом встановлено, що відповідачем укладений договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №287 від 31.08.2020.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підтвердження права вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форза" та ОСОБА_1 позивач надав суду: копію кредитного договору №87 від 31.08.2020 (а.с.13-14), копію заяви формуляра про акцептування оферти від 31.08.2020 (а.с. 15-16), копію паспорта споживчого кредиту (а.с.17), графік платежів, що є додатком до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020 (а.с.18), графік платежів, що є додатком до договру про надання позики на умовах фінансового кредиту №000823287.1 від 29.09.2020 (а.с.19), договір факторингу № 20210630-Ф-2 від 30.06.2021 (а.с.20-25), копії пустих бланків: додатку №1 до договору факторингу №20210630-Ф/2від 30.06.2021 за найменуванням «Форма Реєстру прав вимог Реєстр прав вимог №___м.Київ» (а.с.26); додатку №2 до договору факторингу №20210630-Ф/2від 30.06.2021 за найменуванням «перелік документів на підтвердження права вимоги» (а.с.27); додатку №3 до договору факторингу №20210630-Ф/2від 30.06.2021 за найменуванням «довідка про ідентифікацію» (а.с.28); копії платіжних доручень №279 від 05.07.2021 та №282 від 14.07.2021 про здійснення перервхування грошових коштів ТОВ «Фінансова компанія`Артеміда-Ф» на рахунок ТОВ «ФК» Форза» на виконання умов договору факторингу (а.с.29,30); копію витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021, сформованного позивачем від 10.06.2024 м. Львів (а.с.31), детальний розрахунок заборгованості, складений позивачем (ас.32-33), копію витягу із Державного реєстру фінансових установ щодо ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" (а.с.34), копію повідомлення від 09.07.2021 на ім`я позивача про віступлення права вимоги заборгоаності за договором позики №87 від 31.08.2020, адресованого на ім`я відповідача ОСОБА_1 (а.с.35); копію досудової вимога від 13.10.2021 (а.с. 36); копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" (а.с.37-38), копію свідоцтва про реєстрацію фінансовї установи ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" (а.с.39).

Проте, суд уважає, що вказані вище докази не підтверджують вимоги позивача за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020 у заявленому розмірі, оскільки позивач не надав жодних первинних документів, які б підтверджували надання відповідачу кредитних коштів первісним кредитором та факт користування відповідачем кредитними коштами.

Так, наданий витяг з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021, сформованного позивачем від 10.06.2024 м. Львів, без підписів сторін договору факторингу є одностороннім та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор, в тому числі і за договором позики №87 від 31.08.2020.

Зазначений витяг не підписаний фактором, тому суд не може розцінювати такий витяг як належний доказ того, що саме у такому вигляді був укладений та погоджений реєстр боржників до договору відсутуплення прав вимоги.

Разом з тим позивачем не додано до матеріалів справи акту прийому-передачі за договором факторингу відповідно із зазначенням суми заборгованості, яка уступається фактору.

Таким чином позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі права грошової вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" у заявленому позивачем розмірі.

Крім того, суд ураховує і те, що, позивачем не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи).

Згідно із умовами договору відступлення прав вимоги визначено документацію, яка передається кредитором та засвідчує права, що передаються, а саме, зокрема, кредитні договори (в оригіналі, з усіма додатками, додатковими угодами, документами, наданими позичальником кредиторові при укладенні кредитного договору щодо ідентифікації позичальника та визначення його майнового стану, та іншими супутніми документами) та договри, що забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами, розрахунок заборгованості на дату відступлення права вимоги, довідку про рух коштів по рахунках, заява на перерахування коштів та платіжні документи, що підтверджують перерахування коштів тощо.

Тобто, при укладенні договору відступлення права вимоги позивач володіє повною інформацією щодо кредитної справи кожного боржника в тому числі і первинними документами, що підтверджують факт надання коштів у кредит та відповідно заборгованості за кредитними договорами.

Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір.

Згідно із указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Зокрема, до умов договору факторингу та додатків до такого договору фактор відповідно володіє всією інформацією відносно боржників за укладеним договорами позики, в тому числі і первинними документами.

Відтак, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Проте позивач звертаючись до суду не надав таких доказів та не обґрунтував неможливість їх подання.

Наданий детальний розрахунок заборгованості, сформований позивачем, та отримана судом інформація про рух коштів за картковим рахунком відповідача (виписка за договором №б/н за період з 31.08.2020-31.08.2020), не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за договром позики від 31.08.2020.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Суд зауважує, що доданий розрахунок є документом, що складений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач.

Водночас розцінювати виписку по рахунку відповідача як підтвердження зарахування кредитних коштів у розмірі 6600 гривень саме на виконання умов договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020 первісним кредитом як належний, допустимий та достаній доказ, суд уважає за неможливе, оскільки така інформація у цій виписці відсутня.

Заразом, слід зазначити, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Відтак, зважаючи, що строк дії договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020 закінчився 29.09.2020 року, а отже починаючи з 30.09.2020 припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитними коштами та інші платежі за цим договором.

Позивач в позові доводить про укладення між відповідачем та первісним кредитором договору №000823287.1 від 29.09.2020, який пролонгує дію попереднього договору позики від 31.08.2020, однак доказів укладення такого договору та наявної за вказним договором заборгованості за тілом кредиту та відсоткам суду не надає.

Зокрема, як і доказів користування кредитними коштами після 30.09.2020 та відповідно здійснення відповідачем оплат у розмірі 2 224,54 грн та останньої суми платежу 03.11.2020 у розмірі 50 грн.

Таких відомостей не містить і виписка про рух коштів по рахунку відповідача.

При цьому наявний матеріалах справи графік платежів, як додаток до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №000823287.1 від 29.09.2020 не є тим беззаперечним доказом, який вказує на укладення такого договору від 29.09.2020 між відповідачем та первісним кредитором на виконання вимог п.п. 5.9 договору позики від 31.08.2020.

Крім того, такий графік не містить і підписів сторін.

Разом з тим, набуття права вимоги відповідно до наданого позивачем витягу з реєстру прав вимоги є саме право вимоги за договором позики №87 від 31.08.2020, відомостей про будь-які інші договори такий витяг не містить.

Отже, позивач належними та допустими доказами не довів наявність заборгованості відповідача перед позивачем у заявленому розмірі.

Окрім того, суд не знаходить підстав вважати, що за договорами факторингу №20210630-Ф/2від 30.06.2021 відбулась передача права вимоги до відповідача, оскільки в наданих позивачем додатках до вказаного договору факторингу відсутні будь-які відомості про відповідача ОСОБА_1 , а витяг з реєстру прав вимог виготовлений самим позивачем.

Надані позивачем письмові докази у виді додатків до договору факторингу достовірно та об`єктивно не підтверджують цю обставину, оскільки вказані документи є пустими бланками без заповнення відповідних граф.

Суд вказує, що такими доказами могли бути підписані сторонами та завірені печатками відповідні реєстри прав вимог, до яких внесена вимога до ОСОБА_1 за договором позики, а також акт приймання-передачі з реєстру прав вимог, однак вказані документи не були надані позивачем до суду.

Разом з тим, не надання стороною позивача таких документів, посилаючись на наявність інформації (персональні дані) щодо заборгованостей, суд до уваги не приймає, оскільки саме позивач володіє такою інформацією та безпосередньо мав можливість продемострувати її суду з відповідним дотриманням збереження нерозголошення персональних даних інших боржників.

Крім того, позивач, реалізовуючи свої процесуальні права, не маючи можливості самостійного надання таких доказів з тих чи інших причин, не був позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про витребування від товариства таких документів, однак з таким клопотанням до суду не звертався.

Серед іншого, суд зазначає, що матеріали справи не містять і доказів того, що позивач здійснив направлення повідомлення про зміну кредитора за договором позики та досудової вимоги за вказаною адресою відповідача.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів обгрунтованість заявлених вимог як відносно наявної у відповідача заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №87 від 31.08.2020 так і набуття прав вимоги за таким договором.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

На підставі викладених вище фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір та понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13,79,81,91,141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273,280-284, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф"(адреса місцезнаходження: вул. С.Бандери, 87, оф.54, м. Львів, 79013, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Повне рішення складено: 27.08.2024

Суддя Людмила ЛОСЬ