Єдиний унікальний номер 719/6/24
Номер провадження 2/719/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Луців О.В.,

за участю секретаря Зла В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні із викликом сторін у м. Новодністровськ, Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2024 року в суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . З 11.09.2023 року навчатись у Католицькому університеті Ружомберку, Респуліка Словаччина, на першому курсі за спеціальністю Медицина денної форми навчання на безоплатній основі. Термін навчання 3 роки. ОСОБА_1 несе витрати на проживання в гуртожитку, харчування, одяг, проїзд. У матері - ОСОБА_2 виявлено онкозахворювання, у зв`язку з чим вона проходить дороговартісне лікування та реабілітацію. Зазначає, що доходів матері недостатньо для того, щоб забезпечувати її всім необхідним. Додала, що відповідач є особою непрацездатного віку, але продовжує працювати та має регулярний дохід, добровільно допомогу не надає, інших утриманців не має.

З огляду на зазначене, просить суд стягнути із ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 , в розмірі усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10.01.2024р. і до закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

13 лютого 2024 року було винесено заочне рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області у справі №719/6/24, позовні вимоги заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання було задоволено повністю.

11 червня 2024 року в суд надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, в обґрунтування якої зазначив, що заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог, оскільки позивачкою не було доведено допустимими доказами обставини щодо необхідності здійснення нею щомісячних витрат у розмірі 120 Євро на проживання в гуртожитку; не враховано матеріальний стан третьої особи та її можливості в утриманні повнолітньої доньки; відсутні докази захворювання ОСОБА_2 ; відповідач був позбавлений можливості надати особисто пояснення щодо передачі ним у добровільному порядку через ОСОБА_2 коштів на навчання їхньої доньки, несення витрат по сплаті комунальних послуг у квартирі, де проживає він та третя особа по справі. При цьому, вважав доцільним стягувати з нього аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/5усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.

Ухвалою суду від 24.06.2024р. залишено без руху заяву про перегляд заочного рішення.

25.06.2024р. відповідачем недоліки заяви про перегляд заочного рішення були усунуті.

Ухвалою суду від 03.07.2024р. поновлено пропущений процесуальний строк, скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду.

03.07.2024р. в суд надійшло клопотання про приєднання доказів.

11.07.2024р. позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/3усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 10.01.2024р. і до нею закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Позивачка у судовому засіданні підтримала свою заяву про збільшення позовних вимог та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що навчається на безоплатній основі, проте не отримує стипендію. Не користується пільгами щодо безкоштовного проїзду залізничним транспортом, оскільки єдиною можливістю дістатись з гуртожитку до університету та місця проходження практики є автобусний транспорт, який є платним для студентів. За отриманням матеріальної допомоги, виплат чи тимчасового житла не зверталась до компетентних органів Республіки Словаччина, так як перебуває в країні не в статусі біженця, а в статусі студента.

Вказала, що її щомісячні витрати складають 450-500 євро, які включають проживання в гуртожитку 120 євро; проїзд до навчального закладу 1000 грн.; продукти харчування 200 євро; послуги мобільного зв`язку 15 євро; квитки на проїзд додому в обидві сторони 5600 грн. Окрім того, періодично придбає медичну форму для проходження практики, сезонний одяг та книжки. Зауважила, що кошти на утримання надає виключно її мати, батько взагалі її не забезпечує. Працювати можливості немає у зв`язку із навчанням та проходженням практики.

15.07.2024р. в суд надійшли письмові пояснення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, ОСОБА_2 , яка зазначила, що вона є інвалідом

3 (третьої) групи довічно, потребує гормонотерапії протягом 5 років, хірургічного лікування та комп?ютерної томографії 1 раз на рік. Окрім того, через вищевказане захворювання має кредитні зобов?язання на загальну суму 156544,48 грн. перед АТ КБ «Приватбанк», що, на думку третьої особи, підтверджує її фінансову неспроможність самостійно забезпечувати та утримувати доньку.

Разом з тим, ОСОБА_2 зауважила, що на відміну від відповідача постійно бере участь у фінансовому забезпеченні доньки. Так, 27.10.2022 року задля вступу доньки в Католицький університет Ружомберку, республіка Словаччина, нею був укладений та оплачений Договір із ФОП ОСОБА_4 про надання інформаційно-консультаційних послуг на суму 1200 євро. Окрім того, третя особа оплачує щомісячно позивачці витрати на проживання в гуртожитку в сумі 120 євро, на харчування, на проїзд додому і назад.

Щодо витрат відповідача по сплаті комунальних послуг у квартирі ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_3 є учасником бойових дій, тому фактично сплачує з власних коштів тільки 25 відсотків від загальної плати за комунальні послуги. При цьому, зауважила, що відповідач отримує пенсію, проте продовжує працювати, має регулярний дохід. Інших утриманців у нього немає. Добровільно матеріальної допомоги доньці не надає, хоча має можливість та обов?язок утримувати позивачку до завершення навчання.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заявила про підтримку позовних вимог. Додала, що її щомісячний дохід за вирахуванням податків так зборів складає приблизно 27000 грн., вона самостійно забезпечує доньку, надаючи їй кошти у готівковій та безготівковій формі. Щодо кредитних зобов`язань повідомила, що вимушена була взяти кредит у зв`язку із захворюванням. Станом на сьогодні та в подальшому потребує витрат на обстеження та лікування. Про витрати на утримання доньки повідомляла відповідача, однак останній такої допомоги в добровільному порядку не надає.

12 серпня 2024 року представник відповідача подав клопотання про витребування доказів. У даному клопотанні адвокат просив витребувати докази у позивача, банку та податкової служби без жодного обґрунтування неможливості подання даного клопотання із відзивом до позовної заяви чи початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3-4 ст.83 ЦПК відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 8 ст.83 ЦПК України передбачено, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки 24.07.2024 року було розпочато розгляд справи по суті і представник відповідача не клопотав про поновлення процесуальних строків для подання клопотання про витребування доказів, останнє 13.08.2024 року в судовому засіданні не було прийнято судом до розгляду.

Окрім того, стороною відповідача 12.08.2024 року заявлено клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із заявленням клопотання про витребування доказів. Однак судом, зважаючи на думку присутніх позивача та третьою особи, строки розгляду справи, було відмовлено у задоволенні даного клопотання, так як були відсутні підстави для відкладення судового засідання, відповідач та його представник були належним чином повідомленні і в матеріалах справи містяться письмові доводи ОСОБА_3 щодо суті позовних вимог.

У судовому засіданні, яке відбулось 24.07.2024р., ОСОБА_3 визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1/5 усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Погоджувався із тим, що позивачка дійсно навчається у Католицькому університеті Ружомберку, Респуліка Словаччина, на першому курсі за спеціальністю Медицина денної форми навчання, однак не знає її щомісячних витрат через неприязні відносини між ними. Зазначив, що має намір в подальшому сплачувати ОСОБА_1 на її утримання близько 150 доларів щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.233 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи причини неявки в судове засідання сторони відповідача, яка була належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, можливість розгляду справи за наявними матеріалами, строки розгляду справи, думку позивача та третьої особи, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності відповідача та його представника на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_2 (третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача) та відповідач, ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10 серпня 2021 року Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 10).

Як вбачається із довідки від 04.10.2023р. та визнано всіма учасниками справи , ОСОБА_1 навчається у Католицькому університеті у Ружомберку з 04.09.2023р. на денній формі безоплатно, термін закінчення навчання червень 2026 року (а.с. 12).

В судовому засіданні позивачка пояснила, що витрачає щомісяця на проживання у Словаччині 450-500 євро, які включають проживання в гуртожитку 120 євро; проїзд до навчального закладу 1000 грн.; продукти харчування 200 євро; послуги мобільного зв`язку 15 євро; квитки на проїзд додому в обидві сторони 5600 грн. Окрім того, періодично придбає медичну форму для проходження практики, сезонний одяг та книжки. Кошти на утримання позивачки надає виключно її мати ОСОБА_2 , натомість відповідач взагалі її не забезпечує. Працювати у ОСОБА_1 можливості немає у зв`язку із навчанням та проходженням практики.

Дані обставини підтверджуються також поясненнями третьої особи ОСОБА_2 та наступними письмовими доказами, зокрема, копією квитка № НОМЕР_2 про проїзд Чернівці-Ружемберок на суму 2870 грн. (а.с.173-175), квитанціями на проживання у гуртожитку від 06.11.2023 року на суму 120 євро щомісячно з перекладом на українську мову (а.с.169-172), платіжними інструкціями про зарахування грошових переказів з картки ОСОБА_2 на картку ОСОБА_1 за період з 19.10.2023 року по 09.07.2024 року (а.с.147-168).

В судовому засіданні відповідач визнав, що не надає жодних коштів на утримання доньки. При цьому, погоджувався на навчання позивачки за кордоном у Словаччині.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року щодо учасників справи та їх особистих пояснень, ОСОБА_1 взагалі не має доходів. Проте ОСОБА_2 отримує пенсію у зв`язку із захворюванням, регулярний дохід з КНП Сокирянська лікарня та КНП Новодністровська міська поліклініка загалом на суму 27000 грн. щомісячно за вирахуванням податків та зборів.

Відповідач підтвердив в судовому засіданні, що отримує регулярний дохід з ОКНП Чернівецький обласний центр ЕМД та МК у вигляді зарплати та пенсію на загальну суму 17000 грн. щомісячно за вирахуванням податків та зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, третя особа ОСОБА_2 має третю групу інвалідності за загальним захворюванням у зв`язку із встановленим діагнозом «Саркома молочної залози», пройшла тривале лікування, операційне втручання, хіміотерапію та потребує гормонотерапії протягом 5 років, хірургічного втручання та щорічної томографії, що підтверджується заключенням ЛКК №133 та копією пенсійного посвідчення (а.с.137-138).

Окрім того, згідно довідки банку про стан рахунків від 10.07.2024 року (а.с.139) третя особа має кредитні зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 156544,48 грн., які зі слів ОСОБА_2 виникли у зв`язку із необхідністю фінансування витрат на лікування.

За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітня позивач перебуває на денній формі навчання, несе щомісячно витрати в сумі 450-500 євро та не має можливості працювати і отримувати додаткові доходи, отже ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги від батьків на її утримання в період навчання.

При цьому, відповідач хоча і є особою пенсійного віку, однак продовжує працювати і отримує стабільний дохід в сумі 17000 грн., інших утриманців немає.

Також суд бере до уваги висловлену ОСОБА_3 згоду на сплату в подальшому позивачу аліментів в розмірі 150 доларів та визнання позовних вимог в частині стягнення з нього у розмірі 1/5 усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.

З огляду на вищевикладене, а саме навчання позивачки, відсутність у неї самостійного доходу, наявність потреби у матеріальній допомозі, обов`язок обох батьків утримувати повнолітніх дітей на період їх навчання, спір між сторонами щодо розміру аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, регулярний дохід та отримання ним пенсії, стан здоров`я третьої особи, наявність кредитних зобов`язань, повне утримання ОСОБА_2 позивачки, суд дійшов висновку, що із ОСОБА_3 слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10.01.2024р. і до закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача щодо неврахування матеріального стану третьої особи, оскільки остання хоча і має більший дохід, проте судом враховано, що ОСОБА_2 повністю утримує доньку, є інвалідом за станом здоров`я, потребує подальших витрат на лікування та має непогашені боргові зобов`язання у зв`язку з лікуванням.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відтак, враховуючи дату подачі позову, заявлені позовні вимоги, час досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання ОСОБА_1 , що продовжує навчання, слід стягувати з 10 січня 2024 року.

Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та те, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 2-4, 12-13, 17-18, 76-82, 89, 95, 141-142, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-275, 279, 352, 354-355, 430, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_4 ) на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) аліменти в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10.01.2024р. і до закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Суддя: