УХВАЛА

27 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 442/6545/22

провадження № 61-9377ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації 1/2 частки зі спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд:

- стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частки: автомобіля марки «AUDI А 6», що становить - 369 347,50 грн, автомобіля марки TОYOTA модель LAND CRUISER 100, що становить 283 831,50 грн, мисливської нарізної гвинтівки Savage Mark II FV XP, що становить 9 371,50 грн, мисливського нарізного карабіну Blaser R8 Profesional IC, що становить 63 825,00 грн, мисливського нарізного карабіну Remington 700 ADL TACT FDE, що становить 14 893,00 грн, пристрою для відстрілу патронів ФОРТ-12 РМ, що становить 8 942,50 грн;

- поділити майно подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальної частки автомобіля марки AUDI.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня

2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості спільного майна подружжя в сумі 59 531,85 грн.

У решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня

2023 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості спільного майна подружжя в сумі 433 172,50 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

26 червня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року (надійшла до суду 01 липня 2024 року),

у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

в частині стягнення грошової компенсації.

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків,

а саме запропоновано сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали,

а також попереджено про наслідки її невиконання.

23 липня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 - адвоката Винниченка М. П. надійшло клопотання про відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору заявника.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 03 липня 2024 року.

05 серпня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 - адвоката Винниченка М. П. надійшло повторне клопотання про відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору заявника.

Клопотання про відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору заявника обґрунтовано тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік.

На підтвердження клопотання представник заявника надав довідку про доходи ОСОБА_1 за 2023 рік та 2024 рік.

Подане клопотання за своєю суттю є аналогічним клопотанню, яке було подано до Верховного Суду 23 липня 2024 року, та щодо якого судом вже ухвалено рішення.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу заявника та її представника на те, що відповідно до поданої представником заявника довідки про доходи, 5 % від доходів заявника за 2023 рік складає 25 848,26 грн, що перевищує розмір судового збору.

Отже, у Верховного Суду відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», а саме, в зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Враховуючи викладене, станом на 27 серпня 2024 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 03 липня 2024 року, заявником не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць