ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Цвик А.К., Кавунець А.Р.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів у загальному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, зміну черговості права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) від імені якої діє адвокат Єфремова Ірина Іванівна, звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, зміну черговості права на спадкування.

Позовні вимоги, з урахування заяви, наданої на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху (а.с. 74-87), обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у бою за Україну загинув ОСОБА_4 , з яким позивач проживали як чоловік та дружина з січня 2011 року. Після його смерті залишилось майно у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0205, площею (га) 0,1.

Як вказує позивач, вона з ОСОБА_5 проживала як чоловік та дружина з 2011 року, але шлюб зареєстровано між ними не було, що стало підставою для відмови у прийнятті у неї заяви про прийняття спадщини. У померлого є батько - відповідач ОСОБА_3 , який являється громадянином рф та на думку позивача втратив можливість спадкувати майно за сином, який був захисником України.

Так, попередній шлюб позивача було розірвано відповідним рішенням суду у грудні 2010 року, після набрання чинності якого ОСОБА_1 почала спільне життя з ОСОБА_4 . Разом із ними проживав син позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4., якого загиблий вважав своїм сином. ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 протягом спільного життя турбувались один про одного, вели спільний бюджет, господарство, а банківська картка останнього перебувала у користуванні позивача. Саме на ім`я позивача як дружини прийшло сповіщення про загибель, організацією та оплатою поховання займалась також ОСОБА_1 . За рахунок коштів загиблого здійснювалось забезпечення родини.

Вимоги щодо зміни черговості обґрунтовуються тим, що відповідач є громадянином російської федерації, не має можливості подати заяву про прийняття спадщини та не заперечує роти оформлення спадкових прав на позивача, але сторони позбавлені можливості укласти нотаріальний договір.

Тому, позивач просила суд: 1) встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках з 30 січня 2011 року до дня загибелі останнього - 24.02.2024 року; 2) встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 ; 3) змінити черговість спадкування за ОСОБА_4 шляхом встановлення права на спадкування ОСОБА_1 разом із спадкоємцями першої черги.

Відзиву чи пояснень на позовну заяву не надходило.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач, який є громадянином російської федерації та проживає там, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті суду.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), за зверненням Мін`юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання Українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

На сьогодні Укрпоштою припинено доставку поштових відправлень до/з Росії та Білорусі та згідно з повідомленням Міністерства закордонних справ України через повномасштабну агресію Росії проти Україні дипломатичні відносини між Україною та Росією розірвано.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності(ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦК України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Ухвалою суду від 21.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , які надійшли на адресу суду 03.06.2024 року.

Ухвалою суду від 17.06.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, яка складається з 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фастівським БТІ 02.02.1994 року, згідно розпорядження №1340 від 02.02.1994 року, зареєстрованого фастівським БТІ 02.02.1994 року в книзі №80, р. 8045, про що вказано у довідці КП ФМР «Фастівське БТІ» від 20 березня 2024 року №299. Також, по 1/3 часток вказаної квартири на підставі вказаного свідоцтва належить ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 21).

Крім того, ОСОБА_4 належить земельна ділянка кадастровий номер :02:004:0205, площею (га) 0,1, розташована на територій Веприцької с/ради Фастівського р-ну Київської обл. (а.с. 22).

Померлий ОСОБА_4 являється сином відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у російській федерації (а.с. 18-19).

Після звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна, державним нотаріусом Першої Фастівської державної нотаріальної контори Ленченко Т.О. було відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , так як ОСОБА_1 не є спадкоємицею ні за законом, ні за заповітом (а.с. 23).

При цьому, на запит суду щодо витребування копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 надано відповідь про те, що після померлого спадкову справу не заведено (а.с. 102).

Так, підставою для звернення до суду з даним позовом стало, серед іншого, необхідність підтвердження факту проживання ОСОБА_1 разом із загиблим ОСОБА_4 як чоловіка та дружини з січня 2011 року у судовому порядку для можливості у подальшому оформити спадкові права.

У матеріалах даної справи наявне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2010 року, що набрало законної сили 10.01.2011 року, у справі №2-2780/10 між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с. 24).

Вказаним рішенням встановлено, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_6 , якого залишено проживати з матір`ю.

Як вбачається із довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 05.03.2024 року №47, ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_3 з 2010 року по даний час разом із сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, з 2010 року до дня загибелі за даною адресою проживав її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 вели спільне господарство (а.с. 25).

Так, на ім`я ОСОБА_1 як дружини надійшло сповіщення сім`ї № НОМЕР_2 про загибель ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 26), як і дозвіл на поховання та свідоцтво про поховання ОСОБА_4 (а.с. 27). ОСОБА_1 також сплачено 15 000,00 грн. за проведення поминального обіду згідно Договору від 29.02.2024 року (а.с. 28-29).

Варто також зазначити, що із наявних документів з військової частини НОМЕР_3 містяться дані про те, що ОСОБА_1 являється цивільною дружиною загиблого ОСОБА_5 .

На підтвердження факту проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 2011 року до 2024 року також надано їх спільні фото, на яких зображено проведення ремонту, дозвілля, спільного відпочинку (а.с. 30-45), чеки на купівлю побутової техніки за 2018, 2019, 2023, 2024 року (а.с. 46-52). Крім того, ОСОБА_4 перераховував ОСОБА_1 грошові кошти протягом 2022-2023 років, про що надано банківські виписки (а.с. 53-59).

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , повідомили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали як чоловік та дружина з 2011 року, вели спільне господарство, виховували сина ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_5 був йому за батька, виховував його як сина, останній раз коли був у відпустці купив йому автомобіль, наполіг щоб він вступив у вуз та отримав освіту.

Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Як вказано у ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначалось вище, підставою для відмови у заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_4 стала та обставина, що ОСОБА_1 не являється спадкоємицею ні за законом, ні за заповітом.

Вирішуючи вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як роз`яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того, у п. 3 вказаної постанови зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається із наданих матеріалів, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року у справі №381/1522/24 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, встановлення факту утримання, подану у порядку окремого провадження, так як із заявлених вимог вбачається спір про право.

Таким чином, позивач звернулася до суду у порядку позовного провадження.

У судовому засіданні з показань свідків та на підставі інших доказів було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як дружина і чоловік з 30.01.2011 року по день смерті останнього, так як були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав, зокрема, подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини від особи, яка відноситься до 4 черги спадкування на підставі ст. 1264 ЦК України, слід встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім`єю, з 30 січня 2011 року до дня загибелі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно, задовольнити вимоги заяви у цій частині.

Щодо вимоги про встановлення факту перебування позивача на утриманні ОСОБА_4 , що необхідно для оформлення спадкових прав, суд зазначає наступне.

Так, за приписами ч. 2 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Як зазначено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України) не менше одного року.

При цьому, у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів I, II і III груп), яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

У той же час, оскільки судом підтверджується факт проживання позивача із загиблим однією сім`єю протягом не менше 5 років до дня відкриття спадщини, тобто встановлюється, що позивач фактично була членом сім`ї загиблого, відповідно, ОСОБА_1 являється спадкоємцем 4 черги спадкування і таким чином захищають її права. При цьому, у судовому засіданні не встановлено, що на час відкриття спадщини позивач була непрацездатною особою.

Сукупність даних обставин виключає встановлення факту перебування на утриманні у судовому порядку, а тому, суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Що стосується питання зміни черговості права на спадкування, то відповідно до ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У той же час, позивач просить надати її право на спадкування нарівні із спадкоємцем першої черги, обґрунтовуючи неможливість у позасудовому порядку укласти нотаріальний договір за ч. 1 ст. 1259 ЦК України, через те, що батько загиблого - відповідач ОСОБА_3 є громадянином рф, постійно проживає на території вказаної держави. Така обставина не є підставою для надання їх за судовим рішенням права на спадкування нарівні зі спадкоємцями першої черги за приписами вказаних норм.

При цьому, для одержання за рішенням суду права на спадкування разом із спадкоємцями відповідної черги, для позивача необхідною умовою є та обставина за ч. 2 ст. 1259 ЦК України, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Натомість, таких фактів у судовому засіданні встановлено не було. Навпаки, позивач вказувала, що загиблий піклувався та утримував як чоловік її та сина, а також, перебуваючи на службі у ЗС України, не знаходився у безпорадному стані згідно приписів ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Тому, вимоги позову у цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення даного позову, оскільки це є єдиний можливий спосіб оформити спадкові права.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 6, 16, 316, 1216, 1218, 1220, 1259, 1264, 1265, 1268, 1269, 1271, 1272 ЦК України, ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 60, 76-81, 211, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 352 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7,Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, зміну черговості права на спадкування, - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , однією сім`єю, з 30 січня 2011 року до дня загибелі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні іншої частини вимог позову, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин російської федерації;

Третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, , адреса: Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 4.

Суддя: Н.А. Осаулова

Повний текст рішення виготовлено 26.08.2024 року