КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/6643/24 Головуючий у 1 інстанції: Бебешко М.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гаращенка Д.Р.

суддів: Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено підготовче судове засідання 06 червня 2024 року о 10:30 год.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 травня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено.

23 травня 2024 року на адресу суду першої інстанції надійшов запит Київського апеляційного суду з проханням направити на їх адресу матеріали вказаної цивільної справи, для розгляду апеляційної скарги на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2024 року в справі за номером 357/6643/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення суми боргу за договором позики.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики зупинено до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного провадження Київським апеляційним судом.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 15.11 Розділу ХІІІ Перехідних положень визначено, що подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи.

Відповідно до п.15.12 Розділу ХІІІ Перехідних положень суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 15.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 8 червня 2024 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2024 року про зупинення провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову у справі (пункт 4частини першої статті 353 ЦПК України) не входить до переліку підстав передачі до апеляційного суду всіх матеріалів справи.

Таке необґрунтоване зупинення провадження у справі призвело до затягування строків її розгляду і перебування позивача у стані невизначеності, що призвело до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови, виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу не допускається.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України).

У справі позивач оскаржує в апеляційному порядку ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 травня 2024 року про відмову у забезпеченні позову.

За змістом підпункту 15.10 пункту 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції передбачені пунктами 1, 6-9, 11, 14-16, 20, 22, 23, 37-39 частини першої статті 353 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали.

В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи.

Згідно з підпунктами 15.11, 15.12 пункту 15 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи. Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 15.10 до апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Виходячи зі змісту підпунктів 15.10, 15.12 пункту 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, зупинення провадження у справі не може мати місце в суді першої інстанції у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу про відмову у забезпеченні позову при оскарженні якої до суду апеляційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, для забезпечення виконання вказаних вище норм як спеціальних та розгляду справи в установлені строки необхідно в разі оскарження ухвали про забезпечення позову направляти суду апеляційної інстанції виділені відповідні матеріали (копії позовної заяви й заяви про забезпечення позову, оригінал оскарженої ухвали, копії документів про звернення її до виконання тощо) та вживати заходів до подальшого розгляду справи по суті заявлених вимог. Після розгляду скарги апеляційним судом зазначені матеріали долучають до матеріалів цивільної справи.

За правилами пункту 21 розділу VІІ «Формування і оформлення судових справ» Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №814 від 20 серпня 2019 року, у разі подання апеляційної скарги на ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, суд самостійно, виходячи з конкретних обставин справи та змісту апеляційної (касаційної) скарги, вирішує питання про перелік матеріалів, копії яких йому необхідно надіслати до суду апеляційної (касаційної) інстанції для розгляду скарги.

Копії матеріалів справи формуються в порядку, визначеному цією Інструкцією, в окремий том у спеціальну обкладинку. На лицьовому боці обкладинки вказується «Матеріали оскарження ухвали (зазначається найменування суду, який постановив оскаржувану ухвалу, її дата та номер справи) за апеляційною скаргою (зазначається найменування або прізвище ім`я та по батькові скаржника)».

Матеріали оскарження ухвали формуються лише з копій матеріалів необхідних для розгляду скарги. До матеріалів оскарження ухвали приєднується копія оскаржуваної ухвали, яка виготовляється з оригіналу ухвали з підписом (підписами суддів) та засвідчується в установленому порядку. Оригінал оскаржуваної ухвали залишається в матеріалах справи.

За таких обставин у суду першої інстанції не було правових підстав на зупинення провадження у справі відповідно до підпунктів 15.11, 15.12 пункту 15 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований на шкоду іншим учасникам справи, меті цього інституту та принципам цивільного судочинства, а також порушувати вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, оскільки висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, так як неможливий розгляд даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у іншій цивільній справі є передчасним та таким, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 травня 2024 рокускасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Д.Р. Гаращенко
Судді Є.П. Євграфова Т.О. Писана