Справа № 713/2992/24
Провадження №2/713/515/24
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

09.08.2024 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кибич І.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Соник Василь Васильович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Гефест», де третьою особою є акціонерне товариство «Райффайзен Банк», про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Соник В.В. звернувся в суд із позовною заявою про визнання кредитного договору недійсним до відповідача ТОВ «ФК Гефест», де третьою особою є АТ «Райффайзен Банк».

06.08.2024 року справа надійшла до Вижницького районного суду Чернівецької області і після автоматизованого розподілу передана судді Кибичу І.А.

Перевіривши справу вважаю, що вона не підсудна Вижницькому районному суду Чернівецької області з таких підстав.

Позивач звертаючись до суду просить визнати кредитний договір №14/0006/82/46426 від 19.06.2008 року укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 недійсним.

Посилається на те, що спірний договір не укладав та відповідно не підписував, ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.364 ч.1, ст.366 ч.1 КК України. Будучи службовою особою ОСОБА_2 без відома ОСОБА_1 зібрав пакет документів для кредитного комітету, підробив його підписи в кредитному договорі та касових документах, отримав кредитні кошти в касі. Внаслідок таких дій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 завдано істотної шкоди, яка виражається у порушенні його конституційних прав, покладенні на нього зобов`язань фінансового характеру щодо погашення кредиту, якого він не отримував. ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю. Таким чином, кредитний договір №14/0006/82/46426 від 19.06.2008 року, не укладався з власної волі ОСОБА_1 , що було встановлено у кримінальній справі ІО 119010.

ТОВ «ФК Гефест» є правонаступником Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в подальшому Акціонерного товариства «Оксі Банк».

Відповідно до ч.5 ст.28 ч.5 ЦПК України, якою встановлені правила альтернативної підсудності, за зареєстрованим місцем проживання позивача можуть пред`являтись позови про захист прав споживача.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Як вбачається з позову, позивачем не зазначено про те, споживачем саме яких товарів, робіт та послуг відповідача він є.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України "Про захист прав споживачів". Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач-це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено саме Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Але, як вбачається з вищевказаного позову, підставою звернення позивача з вищевказаним позову не є порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживача», позов не містить жодного посилання на порушення прав позивача саме як споживача послуг та способи їх захисту, передбачених саме цим Законом .

На правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не є захистом прав споживача, а тому на них не поширюються вимоги ЦПК України про право позивача на альтернативну підсудність - за його зареєстрованим місцем проживання.

За правилом загальної територіальної підсудності, встановленої ч. 1 ст.27 ЦПК України, позови до юридичної особи пред`являються за її місцем знаходження згідно з ЄДРПОУ.

Відповідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача ТОВ «ФК Гефест» є м. Київ.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі є юридична особа, а саме: ТОВ «ФК Гефест», юридичною адресою якого є м. Київ, вулиця Ігоря Брановицького будинок 3, що є територією на яку поширюється юрисдикція Печерського районного суду міста Києва.

За нормами п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд іншого суду.

Будь-яких інших даних, які б надали право відкрити провадження в даному суді, позивачем не наведено.

Враховуючи викладене вище, а також те, що згідно з ч.1ст.378 ЦПК України порушення правил підсудності є підставою для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд, вважаю, що дана позовна заява підлягає передачі за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Спори між судами про підсудність, згідност.32 ЦПК України, не допускаються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.27, 30-32, 353, 354, Суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Соник Василь Васильович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Гефест», де третьою особою є акціонерне товариство «Райффайзен Банк», про визнання кредитного договору недійсним, передати на розгляд до Печерського районного суду міста Києва, за адресою: вулиця Володимирська, 15, м. Київ, 01601.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Іван КИБИЧ