Ухвала

31 липня 2024 року

м. Київ

справа № 752/13657/21

провадження № 61-4262в24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та поділ майна подружжя

за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Яворського М. А.,

Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договір про поділ майна подружжя, укладений 14 вересня 2018 року між ним і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заблоцькою Л. Б., зареєстрований за № 1493; поділити майно подружжя, шляхом визнання за ним права власності на наступне майно: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв. м, житловою площею 25,3 кв. м, та 1/2 частину автомобіля марки «HYUNDAI» модель TUCSON, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 ; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частину спірного автомобіля.

Голосіївський районний суд м. Києва рішенням від 24 травня 2023 року позов задовольнив. Розірвав договір про поділ майна подружжя, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 14 вересня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Заблоцькою Л. Б., зареєстрований за № 1493. В порядку поділу майна подружжя визнав за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв. м, житловою площею 25,3 кв. м, та 1/2 частину автомобіля марки «HYUNDAI» модель TUCSON, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . В порядку поділу спільного майна подружжя визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв. м, житловою площею 25,3 кв. м, та 1/2 частину автомобіля марки «HYUNDAI» модель TUCSON, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Київський апеляційний суд постановою від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану ОСОБА_3 , задовольнив. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Київський апеляційний суд додатковою постановою від 08 квітня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 , подану ОСОБА_3 , про повернення суми сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року відмовив. Стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 129,00 грн.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати додаткову постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення про повернення ОСОБА_2 надміру сплаченого судового збору у розмірі 6 129,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року.

17 червня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, 252, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та поділ майна подружжя за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов