Справа № 288/1740/24
Провадження № 2-о/288/52/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Рудник М. І., розглянувши заяву Органу опіки та піклування Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання особи ОСОБА_2 безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшла заява Органу опіки та піклування Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання особи ОСОБА_2 безвісно відсутньою.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленими ст.ст. 174, 175 ЦПК України.

Суддя, дослідивши заяву, дійшов висновку, що її слід залишити без руху, з огляду на наступне.

Згідно частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що заява не відповідає також вимогам викладеним у ст. 306 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із нормами ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинні бути зазначені, зокрема, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 43 Цивільного Кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті43ЦКУкраїни; вживання заявником заходів до розшуку особи, наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Предмет доказування у справах про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою представляє собою сукупність матеріально-правових фактів (обставин), з якими норми цивільного права пов`язують виникнення у суду законної презумпції безвісної відсутності особи: 1) встановлення місця проживання особи, стосовно якої порушено справу про визнання її безвісно відсутньою; 2) відсутність особи у цьому місці проживання; 3) день одержання останніх відомостей про відсутню особу; 4) відсутність у місці проживання фізичної особи відомостей про місце її перебування протягом одного року з дня одержання останніх відомостей про відсутню особу; 5) неможливість встановлення місця знаходження даної особи; 6) вживання заявником заходів по розшуку особи.

Необхідними доказами у цих справах є письмові докази (довідка про місце проживання особи; довідка з місця роботи особи; відповіді органів внутрішніх справ, військових частин, житлово-експлуатаційних організацій; довідки з адресних столів про відомості, які вони мають про відсутню особу) і показання свідків (родичів, друзів, співробітників, сусідів відсутньої особи).

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Натомість доказів, які підтверджували безвісну відсутність фізичної особи протягом одного року в місці її постійного проживання заявник не зазначає та таких доказів не додає.

Суддя зазначає, що визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Крім того, в поданій заяві не зазначено організацій, до яких необхідно здійснити запити за останнім місцем проживання відсутньої (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, що перешкоджає суду здійснити належну підготовку до розгляду справи по суті, як передбачено статтею 307 ЦПК України.

Також суд зазначає, що заявник не вказує, з якого часу просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою та не надано доказів того, що відносно неї органами поліції заведено розшукову справу.

Крім того, до матеріалів заяви додано повідомлення № 65/13-18 від 20.05.2024 року Корнинської селищної ради з якого вбачається, що батьки ОСОБА_2 знають про місце знаходження своєї доньки та знають номер телефону, спілкуються з нею, але офіційно не хочуть про це повідомляти службу у справах дітей.

Отже, заявнику необхідно спростувати вказану інформацію, так як дане повідомлення спростовує викладену в заяві мотивацію.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, заявник у порушення норм ст.ст. 175, 177, 306 ЦПК України не зазначає та не додає доказів, які свідчили б про наявність таких юридичних фактів, які у своїй сукупності дають підстави для вирішення питання визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», вказано перелік заяв за подання яких судовий збір не справляється.

Суддя звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» також містить підпункти від 1 до 20, проте відповідно до зазначеної норми звільнення заявника від сплати судового збору за подання заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою не передбачено.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження судовий збір сплачується у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514,00 гривень).

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, на підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату або звільнення від його сплати.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ смтПопільня22030101. Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.). Код банку отримувача (МФО) 899998. Рахунок отримувача UA0006743. Код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Попільнянський районний суд Житомирської області (назва суду, де розглядається справа).

Таким чином, з урахуванням наведеного, заявнику необхідно привести у відповідність подану заяву як до загальних вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, так і до вимог ст. 306 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини, суддя дійшов висновку про залишення заяви Органу опіки та піклування Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання особи ОСОБА_2 безвісно відсутньою без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260-261, 306-308, 353 ЦПК України; суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Органу опіки та піклування Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання особи ОСОБА_2 безвісно відсутньою - залишити без руху, надавши заявнику строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачу, що він усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала суду в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник