КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 757/51580/18-ц

номер провадження 22-ц/824/7111/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Василевської Карини Миколаївни

на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року /суддя Плахотнюк К.Г./

за заявою представника ОСОБА_1 - Василевської Карини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., приватний виконавець Говоров П.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25.10.2022 року позовні вимоги задоволено.

08.05.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Василевська К.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за розгляд заявлених позовних вимог до АТ «Альфа-Банк». Просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 23 300,00 грн.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року заяву задоволено частково. Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 ,00 (чотири тисячі) грн./т. 2 а.с. 29-32/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - Василевська К.М. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду змінити, стягнувши витрати на правову допомогу у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. В оскарженому додатковому рішенні зазначено, що суд, враховує заперечення представника відповідача від 24 травня 2023 року щодо відшкодування витрат на правову допомогу. Однак, зі змісту вказаних заперечень вбачається, що суд помилково дійшов висновку щодо врахування даних заперечень як клопотання про зменшення понесених витрат, оскільки в прохальній частині цього документу, як і в цілому в тексті документу, відсутнє таке прохання, натомість йдеться виключно про залишення без розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Також просила стягнути з АТ «СЕНС-БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу понесені при розгляді справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 грн.

Представник АТ «Сенс Банк» Стеценко М.В. звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Вказував, що заявник пропустив строк для звернення до суду з заявою, що є підставою для залишення її без розгляду. Вказував і на те, що у порушення вимог частини 9 статті 83 ЦПК України позивач не долучив до заяви докази направлення вказаних документів іншим учасникам справи, що позбавляло сторону відповідача можливості заявити про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Також зазначав, що з тексту заяви про ухвалення додаткового рішення, не вбачається надання доказів оплати позивачем наданих послуг адвокату Василевській К.М. Крім того, адвокатом Василевською К.М. не здійснювалася участь у написанні позовної заяви та заяви про забезпечення позову, також не здійснювалася участь у судових засіданнях адже адвокатом подано заяву про розгляд справи за відсутності сторін. Отже, відповідно, заявлений розмір витрат на відшкодування витрат на правничу допомогу який зазначено в заяві про ухвалення додаткового рішення не відповідає критерію розумності та співмірності витрат зі складністю справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Частково задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України про те, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ст. ст. 133, 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Встановлено, що 04.10.2021 року між позивачкою ОСОБА_1 та АО «Кравець і партнери» укладено договір про надання правничої допомоги № 272, в якому сторони зазначили, що вартість послуг за надання правничої допомоги визначається в додатку №1 до даного Договору.

25 жовтня 2022 року представник позивача - адвокат Василевська К.М. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того повідомила, що докази на підтвердження понесених судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по суті позовних вимог.

25.10.2022 року Голосіївським районним судом міста Києва ухвалено судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., приватний виконавець Говоров П.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Як убачається зі змісту рішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу судом не вирішувалося.

31.10.2023 року представник позивачки через засоби поштового зв`язку направила на адресу Голосіївського районного суду міста Києва заяву про долучення доказів на підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу.

До зазначеної вище заяви долучено рахунок на оплату № 971 від. 21.09.2021 року, рахунок на оплату № 84 віл. 28.01.2022 року, квитанції на оплату у кількості 6 штук, платіжне доручення, акт надання послуг № 1390 від 05.11.2019 року, акт надання послуг № 524 від 16.11.2020 року, акт надання послуг № 803 від 30.09.2021 року, акт надання послуг № 686 від 14.09.2021 року, акт надання послуг №107 від 14.02.2022 року, акт надання послуг № 107 від 14.02.2022 року, акт надання послуг від 31.10.2022 року.

Зі змісту актів надання послуг №504 від 31.10.2022 року, № 107 від 14.02.2022 року та № 803 від 30.09.2021 року вбачається, що представник АО «Кравець та партнери» надали позивачу наступні послуги: судове засідання: перша інстанція Голосіївський районний суд м. Києві від 25.10.2022 року, 31.01.2022 року та 14.09.2021 року відповідно.

Зі змісту актів надання послуг № 1390 від 05.11.2019 року, акт надання послуг № 524 від 16.11.2020 року, акт надання послуг № 686 від 14.09.2021 року вбачається, що представник АО «Кравець та партнери» надали позивачу наступні послуги: участь в судовому засіданні Голосіївський районний суд міста Києва від 08.06.2021, 17.11.2020 року та 02.10.2019 року відповідно.

За даними матеріалів справи судове засідання 02.10.2019 року тривало майже дві години, а судові засідання 17.11.2020 року та 08.06.2021 року у справі не відбулися.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що сума, яка заявлена до відшкодування у розмірі 23 000 грн. є надмірною та не обґрунтованою враховуючи характер наданої правової допомоги.

Таким чином, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, а також у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню сума витрат, що складається з витрат за підготовку і подачу позовної заяви у розмірі 3000 грн. та 1000 грн. за участь в судовому засіданні 02.10.2019 року.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що суд першої інстанції взяв до уваги заперечення відповідача, які не містять по суті заперечень щодо суми витрат, апеляційний суд відхиляє, як такі, що не відповідають матеріалам справи.

Так, у запереченнях щодо стягнення судових витрат прямо заявлено щодо неспівмірності заявленої суми витрат у розмірі 23 300 грн /т. 2 а.с. 20/, що фактично і враховано судом першої інстанції.

Жодних обґрунтувань щодо безпідставності зменшення розміру витрат, окрім вище зазначених, апеляційна скарга не містить.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу щодо залишення заяви без розгляду у зв`язку з порушенням строків, апеляційним судом не розглядаються, оскільки відповідач додаткове рішення суду не оскаржує.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Василевської Карини Миколаївни на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: