П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року м. Київ

Справа № 760/15065/23

Провадження № 22-ц/824/5986/2024

Резолютивна частина постанови оголошена 24 липня 2024 року

Повний текст постанови складено 26 липня 2024 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Ольшевського П.М.

сторони: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров?я» Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров?я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 філії «Центр охорони здоров?я «Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Солом?янського районного суду м. Києва, ухваленого у складі судді Жовноватюк В.С. 17 листопада 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров?я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах

з АТ «Укрзалізниця» з 1998 року до 19 січня 2022 року. Згідно з наказом АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця» від 19 січня 2022 року № 22/ОС позивача звільнено за пунктом 1 статті 40 КЗпП у зв`язку із скороченням штату. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року визнано протиправним та скасовано наказ про звільнення, поновлено позивача на посаді заступника головного лікаря з поліклінічного розділу роботи та експертизи тимчасової непрацездатності Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Українська залізниця». Наказом АТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров`я» від 19 травня 2023 року № 79/ОС позивача поновлено на посаді, яку обіймає й на час подання позову. Оскільки судом не приймалось рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середньоденна заробітна плата позивача за два відпрацьовані місяці перед звільненням становила 1 610,85 грн, відтак підлягає виплаті за період з 19 січня 2022 року до 19 травня 2023 року сума 557 354,01 грн.

Вказував, що позовна заява про поновлення на роботі розглядалась судом більше року не з вини позивача, оскільки всі вимоги суду виконував вчасно та добросовісно, на судові засідання з`являвся, судові засідання за його заявами не відкладались, додаткових клопотань з метою затягування судового процесу позивачем не подано. Натомість відповідач не з`являвся на судові засідання без повідомлення суду про поважність причин неявки та неодноразово просив відкласти судовий розгляд. Також відповідачем подавались безпідставні клопотання з метою затягування розгляду справи.

ОСОБА_1 просив стягнути з АТ «Укрзалізниця» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 січня 2022 року до 19 травня 2023 року у сумі 557 354,01 грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за 1 (один) місяць у розмірі 12 336,00 грн.

Ухвалою Солом?янського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням Солом?янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено.

Стягнено з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 19 січня 2022 року до 19 травня 2023 року у розмірі

557 354,01 грн.

Стягнено з АТ «Укрзалізниця» на користь держави судовий збір у розмірі

5 573,54 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року питання про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу судом не вирішувалась, так як не була заявлено позивачем

у позовних вимогах, позивач відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

15 грудня 2023 року АТ «Укрзалізниця» подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не визначив середньоденну заробітну плату позивача. При розрахунку суд прийняв суми за два останніх місяці з урахуванням оплати відпустки та виплат які не враховуються при обчисленні заробітної плати. За розрахунком відповідача середня заробітна плата за час вимушеного прогулу за період

з 19 січня 2022 року до 19 травня 2023 року становить 428 671,50 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 21 грудня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та витребувано її матеріали із Солом?янського районного суд ум. Києва.

28 грудня 2023 року матеріали справи № 760/15065/23 надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2024 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

15 січня 2024 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду відзив,

у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Солом?янського районного суд ум. Києва від 17 листопада 2023 року - без змін.

Відзив мотивований тим, що відповідач не надав контррозрахунку до суду першої інстанції. Позивач здійснив розрахунок середнього заробіток за час вимушеного прогулу на підставі сум, які зазначені роботодавцем у довідці про доходи від 01 червня 2023 року № 13.

12 лютого 2024 року АТ «Укрзалізниця» подала до Київського апеляційного суду відповідь на відзив де просить скасувати рішення Солом?янського районного суду

м. Києва від 17 листопада 2023 року.

Відповідь на відзив мотивована тим, що позивач здійснив переоцінку доказів на яких ґрунтується розрахунок поданий позивачем.

В судовому засіданні представник АТ «українська залізниця» Храброва А.М. підтримала доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Уманець С.Г. проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, урахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу та відповіді на відзив, колегія суддів дійшла таких висновків.

Встановлено, що відповідно до копії наказу (розпорядження) генерального директора АТ «Українська залізниця» філія «Центр охорони здоров`я» Київська клінічна лікарня на залізничному транспорті № 1 Пилипенко І. від 19 січня 2022 року № 25/ОС про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 звільнено 19 січня 2022 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України зі скороченням штату.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року

у справі № 760/3581/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в особі Філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання протиправним та скасування рішення (наказу) та поновлення на посаді, визнано противоправним та скасовано наказ від 19 січня 2022 року № 25/ОС, виданий АТ «Українська залізниця» в особі Філії «Центр охорони здоров`я» про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря з поліклінічного розділу роботи та експертизи тимчасової непрацездатності Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Українська залізниця».

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» в особі Філії «Центр охорони здоров`я»

АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 992,40 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Зі змісту рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року відомо, що вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ОСОБА_1 у справі № 760/3581/22 не заявляв.

Згідно з копією наказу заступника Генерального директора з фінансово-економічних питань Габєлія Д. від 19 травня 2023 року № 79/ОС скасовано наказ від

19 січня 2022 № 25/ос про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря з поліклінічного розділу роботи та експертизи тимчасової непрацездатності, яку він обіймав до звільнення по за штатним розписом на виконання наказу МОЗ України від 31 жовтня 2018 року № 1977 «Про внесення змін до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я», з 19 травня 2023 року.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини третьої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці

в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від

08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

За змістом пункту 2 розділу ІІ Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 розділу ІV Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин,

а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Оскільки у справі № 760/3581/22 встановлено факт незаконності звільнення позивача з роботи, то згідно зі статтею 235 КЗпП України з відповідача

АТ «Укрзалізниця» на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 січня 2022 року до 19 травня 2023 року (348 робочих днів).

Матеріали справи містять довідку від 01 червня 2023 року № 11 (т.1 а. с. 29), видану відповідачем ОСОБА_1 , із сумами нарахованої заробітної плати за січень-грудень 2021 року.

Відповідно до вказаної довідки заробітна плата позивача у листопаді

2021 року склала 26 990,47 грн, а у грудні 2021 року - 18 113,58 грн, що разом становить 45 104,05 грн.

У суду не було підстав не довіряти наданій суду довідці, оскільки вона належним чином завірена, містять підписи керівника та головного бухгалтера.

Інших доказів, які б спростовували надану довідку, суду першої інстанції на час розгляду справи, стороною відповідача, не надавалось

В судовому засідання апеляційного суду, представник відповідача Храброва А.М. підтвердила ту обставину, що кількість робочих днів позивача ОСОБА_1 за листопад, грудень 2021 року складає 28.

Отже, розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 1 610,85 грн

(45 107,05 грн / 28).

Таким чином, середній заробіток позивача за час його вимушеного прогулу за 346 робочих днів становить 557354,10 грн (346 х 1 610,85 грн), яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки доказів, які б свідчили про недійсність виданої довідки, відповідачем суду пршої інстанції не було надано.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров?я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 філії «Центр охорони здоров?я «Акціонерного товариства «Українська залізниця» без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров?я» Акціонерного товариства «Українська залізниця»в особі Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 філії «Центр охорони здоров?я «Акціонерного товариства «Українська залізниця» - залишити без задоволення.

Рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна