Провадження № 2/521/1839/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2023 р. у цивільній справі № 521/13544/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття до 2000 грн. щомісяця.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2023 р. стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття. На цей час позивач знаходиться в Ізраїлі у якості особи, яка переховується від війни, в нього відсутні офіційні доходи. Окрім того, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього народилась донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Внаслідок народження дитини в нього збільшились витрати на утримання сім?ї. З урахуванням зміни матеріального стану позивач може сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця. Вищезазначені обставини слугували причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги, розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, крім цього надала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що позивач має заборгованість із сплати аліментів у розмірі 80000 грн. згідно розрахунку із сплати аліментів від 11.12.2023р., ОСОБА_1 на виконання рішення суду жодного разу не здійснив оплату аліментів, навіть частково. Несплата ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 відбувалась протягом всього часу після ухвалення рішення судом і навіть до народження іншої дитини та збільшення витрат на утримання сім?ї. Крім того, звертає увагу суду, що утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 повністю забезпечується нею особисто, а позивач у жовтні 2017 року виїхав з території України і з цього часу жодного разу не займався вихованням доньки, не проводив з нею час. До відзиву надає копії квитанцій та чеків, медичних довідок про сплату нею одягу, інвентарю, придбання ліків, контактних лінз тощо.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2023 р. у цивільній справі № 521/13544/22 стягнуто ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), аліменти на утримання неповполітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 5000 грн., щомісяця, з подальшою індексацією, починаючи з 14.09.2022 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вищевказане рішення набрало законної сили 31.03.2023 року.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього 27 липня 2023 р. народилась донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Внаслідок народження дитини в нього збільшились витрати на утримання сім?ї. (а.с.9)

Так, конструкція зазначеної статті 192 СК України визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно розрахунку із сплати аліментів від 22.06.2023р., державним виконавцем встановлено розмір заборгованості із сплати аліментів ОСОБА_1 у розмірі 50000 грн.(а.с.36)

Згідно розрахунку із сплати аліментів від 11.12.2023р., державним виконавцем встановлено розмір заборгованості із сплати аліментів ОСОБА_1 у розмірі 80000 грн.(а.с. 37)

Суд звертає увагу на те, що згідно вищезазначених розрахунків, ОСОБА_1 на виконання рішення суду жодного разу не здійснив оплату аліментів, навіть частково.

До того ж відповідач надала до суду докази того, що вона утримує особисто свою доньку та забезпечує її всім необхідним, зокрема надала: копія фото підтвердження придбаної командної форми; копія чеку від 11.09.2023р. на придбання командної форми батьками групи; копія скрін смс листування батьків щодо придбання спортивної форми; копія фото підтвердження придбаної командної форми; копія чеку від 11.09.2023р. на придбання командної форми батьками групи, - копія чеку від 29.12.2022р. на придбання м?яча для баскетболу. Також для організації медичного обстеження та лікування дитини відповідач витрачала кошти, в тому числі - медичні обстеження, консультації лікарів, придбання ліків, вітамінів, окулярів, контактних лінз. (а.с. 39-82)

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Варто зазначити, що сам по собі факт створення нової родини і народження нової дитини у платника аліментів не є обов?язковою підставою для зменшення аліментів, що сплачуються на дитину від попереднього шлюбу.

Тобто, окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився.

Так, у постанові від 28.05.2021 року, справа № 715/2073/20 Верховний Суд вказав: Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відповідно до судового наказу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 червня 2020 року у справі № 715/1188/20 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв?язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу та суперечитиме її інтересам.

В даному рішенні було відмовлено в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд не бере до уваги копії перерахування грошових коштів, оскільки зазначені переводи були здійснені у період з 15.12.2017 по 04.05.2022 роки, що було ще до винесення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 року, зокрема це не є доказом того, що матеріальний стан позивача змінився.

Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначеніст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 180, 184, 192 СК України, ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 15 липня 2024 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН