1Справа № 335/852/24 2/335/1083/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря судового засідання Зайцевої С.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 ; АТ КБ «ПриватБанк», про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Єрмоленко Вікторії Анатоліївни, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, третя особа ОСОБА_2 , АТ КБ «ПриватБанк» про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 . Заповіту батько позивача не залишив. Після смерті ОСОБА_3 право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги отримав позивач, який спадщину у встановленому законом порядку прийняв. Інших спадкоємців, окрім позивача, немає. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена на підставі заяви позивача державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В.

Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді частини нерухомого майна (квартири), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на праві власності.

Під час оформлення спадщини, позивачу стало відомо про наявність обтяження у вигляді двох арештів нерухомого майна, що увійшло до складу спадщини після смерті батька позивача, який накладено на осіб, ПІБ яких повністю ідентичні ПІБ спадкодавця. Зняти арешт чи взагалі отримати будь-які відомості щодо наявного арешту неможливо оскільки його накладено за вимогою державного виконавця без будь-яких додаткових ідентифікуючих ознак, які б дозволили встановити місце та суб`єкта накладення арешту та органами ДВС на окупованій території у м. Донецьку, де батько позивача ніколи не проживав і не перебував.

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальною контори від 13.09.2021 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом, відповідно до якого просить скасувати (зняти) арешт з нерухомого майна, та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька, ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2024, відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна. Розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали подати письмові пояснення щодо позову. Витребувано у державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Коцило Світлани Василівни, копію спадкової справи, реєстровий номер у Спадковому реєстрі 66473075 після померлого ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.02.2024 на адресу суду, від державного нотаріуса, на виконання ухвали судді від 29.01.2024, надійшла копія спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

23.02.2024 на адресу суду, від представника відповідача ОСОБА_4 , надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що Запорізька міська рада у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

06.05.2024 у підготовчому судовому засіданні адвокатом Єрмоленко В.А. подано заяву про збільшення позовних вимог, про залучення третьої особи, про витребування доказів.

Ухвалою суду від 06.05.2024, клопотання представника позивача про збільшення позовних вимог, про залучення до участі у справі третьої особи, про витребування доказів задоволено. Заяву представника позивача адвоката Єрмоленко Вікторії Анатоліївни про збільшення позовних вимог за позовом ОСОБА_1 прийнято до розгляду, та у подальшому здійснювати розгля справи з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, визнання права власності у порядку спадкування за законом, у якості третьої особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Витребувано у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію про місце реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у період з 1999 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відкладено проведення підготовчого засідання у цій справі.

16.05.2024 до суду, через систему «Електронний суд» (сформовано 15.05.2024), надійшли письмові пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_3 є боржником АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 11.02.2015. Представником зазначено, що позов може бути задоволено судом і Банк не матиме заперечень проти його задоволення лише у випадку сплати суми заборгованості спадкодавця.

28.05.2024 на адресу суду, від Департаменту адміністративних послуг, на виконання ухвали суду, надійшла відповідна інформація.

Ухвалою суду від 04.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 ; Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, визнання права власності на частку квартири у порядку спадкування за законом, до судового розгляду по суті.

Від представника позивача адвоката Єрмоленко В.А. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримали та просять задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача О.Мірошниченко, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12.09.2020 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1129.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 виданого 12.02.1988 ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №220 складений 12.02.1988, та є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на праві власності.

Також встановлено, що інша частка вказаної квартири належить ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 виданого Запорізьким титано-магнієвим комбінатом 14.12.1994.

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи №180/2020 до майна померлого ОСОБА_3 , 25.09.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 . Інших спадкоємців немає. Склад спадкового майна: частка квартири АДРЕСА_2 .

Постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. від 13.09.2021, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що вказана дія суперечить чинному законодавству. Постанова нотаріуса мотивована наступним: «Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №254697359 від 28.04.2021, було виявлено наступні обтяження:

- підстава обтяження: вимога державного виконавця, 1-53, 01.09.2000, райсуд, 24.06.1999. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, все нерухоме майно. Зареєстровано: 15.06.2007 за № 5142872 реєстратором Славутська державна нотаріальна контора;

- підстава обтяження: постанова б/н, 12.06.2009, державна виконавча служба Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, все нерухоме майно. Зареєстровано: 25.06.2009 за №8833191 реєстратором: Донецька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції.

Ідентифікувати особу ОСОБА_3 , на майно якого накладено арешти неможливо.»

Водночас, суд констатує, що державним нотаріусом, на виконання ухвали суду про витребування копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , жодних підтверджуючих документів (Інформаційної довідки) на підтвердження вказаних обставин не надано.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №355227185 від 21.11.2023, право власності на частку квартири АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 12.10.2018. Відомості про: державну реєстрацію іншого речового права; державну реєстрацію іпотеки; державну реєстрацію обтяжень, - відсутні. Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні. Відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні. Відомості з Державного реєстру іпотек відсутні.

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 21.11.2023, за параметрами пошуку « ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 », будь яка інформація відсутня.

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 21.11.2023, за параметрами пошуку « ОСОБА_3 », наявна інформація, однак аналіз вказаних відомостей та інформації, будь яких даних, які б ідентифікували ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судом не встановлено.

Отже, виходячи із дослідження вказаних письмових доказів, судом не встановлено наявності будь яких обтяжень, заборон, арештів, як на нерухоме майно, яке належало на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і щодо особи.

Таким чином, вимога позивача про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, задоволенню не підлягає, оскільки судом не встановлено таких арештів, які б підлягали скасуванню (зняттю).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2).

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За змістом вимог ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Правова позиція щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "підлягає використанню національними судами України як джерело права.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Онерільдіс проти Туреччини» Європейський суд з прав людини визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

З урахуванням зазначеного вище у сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька, ОСОБА_3 , є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відтак, позов ОСОБА_1 про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 354, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 ; АТ КБ «ПриватБанк», про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині вимог відмовити.

Повне рішення суду складено 11 липня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення судового рішення, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 );

Відповідач: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (код 04053915, адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206);

Третя особа: ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 );

Третя особа: АТ КБ «ПриватБанк» (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д).

Суддя: І.А. Крамаренко