Провадження № 2/522/4354/24
УХВАЛА

31 липня 2024 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 від 30 липня 2024 року про відвід судді ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний банк України про захист прав споживачів шляхом визнання дій банку протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний банк України про захист прав споживачів шляхом визнання дій банку протиправними.

30 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій заявник просить відвести суддю ОСОБА_2 від подальшої участі у вказаній справі. У провадження судді заява передана 31 липня 2024 року.

Заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що у нього є сумніви в упередженості розгляду суддею справи №522/20005/23, оскільки на його думку суд порушує строки розгляду справи. Ця обставина викликає у нього сумнів в упередженості судді.

Суд, дослідивши заяву про відвід судді та матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Приморським районним судом по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний банк України про захист прав споживачів шляхом визнання дій банку протиправними було призначено розгляд справи на 30 травня 2024 року, 25 червня 2024 року та 30 липня 2024 року. В жодне з зазначених судових засідань заявник ОСОБА_1 не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Судові повістки, направлені на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві та заявах про відвід судді, повернулися до суду з відміткою поштового відділення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Однак згідно довідки про доставку електронного листа від 22.05.2024 року «Судова повістка» на день слухання справи 30 травня 2024 року одержувачу ОСОБА_1 доставлена на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 22.05.2024 року, згідно довідки про доставку електронного листа від 30.05.2024 року «Судова повістка» на день слухання справи 25 червня 2024 року одержувачу ОСОБА_1 доставлена на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 10.06.2024 року, згідно довідки про доставку електронного листа від 04.07.2024 року «Судова повістка» на день слухання справи 30 липня 2024 року одержувачу ОСОБА_1 доставлена на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 04.07.2024 року.

Крім того, заявником в його заяві про відвід судді від 30.07.2024 року вказується день слухання справи 25.06.2024 року о 12 год. 40 хв., що свідчить про сповіщення заявника про призначення судового засідання на зазначену дату. Однак, в зазначене засідання ОСОБА_1 не з`явився та заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В заяві про відвід судді від 27.05.2024 року позивачем вказується день слухання справи 30.05.2024 року об 11 год. 45 хв., що свідчить про сповіщення заявника про призначення судового засідання на зазначену дату, однак, і в дане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Тому твердження ОСОБА_1 щодо порушення судом строків розгляду справи є хибним.

Справа відкладається саме з вини ОСОБА_1 , який зловживає своїми процесуальними правами - у судове засідання не з`являється, заяву про слухання справи за його відсутності суду не надає.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, суддя не може брати участь у розгляді справи і відводиться за наявності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п. 3 ст.46 ЦПК).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

По справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі зазначеного вище, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, у справі «Хаушильд проти Данії» зазначено, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно до положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим, дослідивши підставу для відводу головуючого судді, заявлену заявником, суд вважає її необґрунтованою.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

Отже, передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для задоволення відводу, заявленого головуючому судді, не встановлено, тому суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 35-40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 30 липня 2024 року про відвід судді ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний банк України про захист прав споживачів шляхом визнання дій банку протиправними.

Вирішення питання про відвід судді передати судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Б. Свячена