Справа № 177/1362/24
Провадження № 2-о/177/77/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Строгової Г.Г.

за участі:

секретаря судового засідання Дятел К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

На момент смерті ОСОБА_4 проживав з дружиною ОСОБА_5 , яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, але право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй за життя майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який вона фактично прийняла після смерті чоловіка, але юридично не оформила.

Вказує, що його біологічний батько на момент смерті ОСОБА_5 вже помер, тому він як спадкоємець за правом представлення, у встановлений законом строк звернувся до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті баби, а саме на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , однак, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що спадкове майно не охоплене заповітом, а спадкоємцем не надано доказів, що він має право спадкувати за законом відповідно до ст. 1261-1265 ЦК України.

Зазначає, що документи на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, зокрема, які б підтверджували, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були його рідними дідом та бабою він не має, оскільки їх померлий син не був записаний батьком в актовому записі про його народження, і інформація про батька була внесена зі слів його матері відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 достеменно знаючи, що він народився від відносин його матері з їхнім сином, визнавали його своїм онуком, між ними були стосунки, притаманні родині .

Крім того, вказує, що він, практично одразу після народження, а саме з 29.12.1995 року був зареєстрований та проживав у будинку, який належав на праві власності ОСОБА_4 , де разом з дідом та його дружиною ОСОБА_5 до дня смерті останньої ділив побут, вів з ними спільне господарство, вони допомагали йому поки він ріс, а потім він допомагав їм, доглядав за бабусею, коли вона залишилася сама, оскільки через похилий вік, самостійно себе обслуговувати і забезпечувати вона не могла, тобто, більше п`яти років до дня смерті спадкодавця він постійно проживав з нею за однією адресою, а коли бабуся померла здійснив її поховання.

Вказує, що встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю, необхідно йому для прийняття спадщини після смерті баби.

Просить суд встановити факт постійного проживання його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 29.12.1995 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі (а.с.141).

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, від них, кожної окремо, надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити (а.с. 142, 143) .

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку наданим суду доказам, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних законних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, в тому числі і на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11.08.1989, виданого секретарем Златоустівської сільської ради на підставі рішення Криворізької районної ради № 309 від 27.11.1988 (а.с. 14)

Згідно рішення Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 15 від 20.05.2010, будинок АДРЕСА_2 , про що міститься відмітка у свідоцтві про право власності (а.с. 14 зворот).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_4 за життя розпорядження, щодо спірного житлового будинку не здійснив, що підтверджується копією спадкової справи № 257/2010, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 93-140), тому його спадкоємці спадкують належний йому за життя спірний житловий будинок за законом.

Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 є його дружина ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 104 зворот).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки Златоустівського старостинського округу Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 06.06.2024 року, ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 (а.с. 10).

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після чоловіка ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак юридично його не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, в тому числі і на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , але юридично не оформила.

За життя ОСОБА_5 здійснила розпорядження, щодо належних їй за життя земельних часток (паїв), склавши 01.08.2018 року заповіт, яким земельну ділянку (пай) площею 7,3939 га, кадастровий номер :01:042:0010, яка знаходиться на території Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області заповіла ОСОБА_7 заінтересованій особі по справі, а земельну ділянку (пай) площею 7,3939 га, кадастровий номер :01:042:0009, яка знаходиться на території Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області заповіла ОСОБА_1 заявнику по справі, що підтверджується копією заповіту (а.с. 40 зворот). На зазначені земельні частки (паї) ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , кожен окремо, отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 84 зворот, 86).

Розпорядження з приводу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 не здійснила, що підтверджується копією спадкової справи № 57/2024 заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30-90), тому її спадкоємці спадкують належний їй за життя спірний житловий будинок за законом.

З копії спадкової справи № 57/2024 заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30-90), вбачається, що до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 з заявами про прийняття спадщини 23.02.2024 року звернулися ОСОБА_1 заявник по справі та ОСОБА_3 заінтересована особа по справі. Інші особи з заявами про прийняття або про відмову від спадщини не зверталися.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 цього ж Кодексу у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При звернені заявника до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , йому постановою нотаріуса від 07 червня 2024 року відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку з тим, що спадкове майно не охоплене заповітом, а спадкодавцем не надано доказів, що він має право спадкувати за законом відповідно до ст. 1261-1265 ЦК України (а.с.16).

Як зазначив в заяві заявник, його біологічним батьком є син ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який на момент смерті бабусі ОСОБА_5 вже помер. Однак, документи на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, зокрема, які б підтверджували, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були його рідними дідом та бабою він можливості не має, оскільки їх померлий син не був записаний батьком в актовому записі про його народження, і інформація про батька була внесена зі слів його матері відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 23.02.2024. Також, вказував, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 достеменно знаючи, що він народився від відносин його матері з їхнім сином, визнавали його своїм онуком, між ними були стосунки, притаманні родині .

Крім того, заявник вказує, що він, практично одразу після народження, а саме з 29.12.1995 року був зареєстрований та проживав у будинку, який належав на праві власності ОСОБА_4 , де разом з дідом та його дружиною ОСОБА_5 до дня смерті останньої ділив побут, вів з ними спільне господарство, вони допомагали йому поки він ріс, а потім він допомагав їм, доглядав за бабусею, коли вона залишилася сама, оскільки через похилий вік, самостійно себе обслуговувати і забезпечувати вона не могла, тобто, більше п`яти років до дня смерті спадкодавця він постійно проживав з нею за однією адресою, а коли бабуся померла здійснив її поховання.

З довідки Златоустівського старостинського округу Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 143 від 06.06.2024 року, вбачається, що ОСОБА_5 дійсно була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею на день її смерті був зареєстрований її онук ОСОБА_1 (а.с. 11).

З акту від 06 червня 2024 року, складеного мешканцями АДРЕСА_1 , завіреного старостою Златоустівського старостинського округу, вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживав з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 з 29.12.1995 року і на даний час проживає за адресю: АДРЕСА_1 . Разом з померлою ОСОБА_1 вів спільне господарство, ділив побут, допомагав їй у лікуванні, доглядав за нею, здійснив її поховання (а.с. 15).

Таким чином, при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з 29.12.1995 року був зареєстрований та проживав з ОСОБА_5 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, ділили побут, ОСОБА_1 , допомагав бабусі у лікуванні, доглядав її до дня смерті, тому суд приходить до висновку, що на підставі ст. 1264 ЦК України, він є спадкоємцем за законом майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що відсутність факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини унеможливлює отримання заявником свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що відкрилася після смерті спадкодавця, а також виходячи з того, що іншого порядку встановлення даного факту окрім судового, законом не визначено, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання заявника однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 29.12.1995 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 293, 315 ЦПК України ст.ст. 256, 1217,1220, 1258, 1262, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю у період з 29.12.1995 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Г.Г. Строгова