КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 361/5334/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/910/2024Головуючий у суді першої інстанції - Селезньова Т.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Мережко М.В., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» (далі - КНП «Броварська БКЛ»), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 2 894 400,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 20.02.2011 до реанімаційного відділення Броварської центральної районної лікарні Київської області каретою швидкої допомоги доставлено ОСОБА_2 , який став учасником ДТП з важкою комбінованою полі травмою. Закрита ЧМТ, перелом кісток основи черепа, множинні зі зміщенням перелом кісток лицевого черепу. Крупновогнищеві субарахноїдальні крововиливи в тканини мозку, множинні ушиби мозкової тканини. Набряк головною мозку, множинні ушиблені рани м`яких тканин голови, перелом правої тазової кістки, перелом внутрішнього мішечка лівої великогомілкової кістки, гемартроз, ушиб лівого колінного суглобу (у п. 13 висновок експерта №295/1626/17; 292/17; 339/17, Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України - вказані травми сумісні із життям)

24.02.2011 ОСОБА_2 у плановому порядку було проведено оперативне втручання - трахеостомію. Під час перебування хворого ОСОБА_2 чергування по реанімації здійснювалися черговими лікарями анестезіологами, відповідно до графіку чергувань. Разом з тим, 25.02.2011 згідно графіка чергувань по реанімації, черговий лікар, який-би здійснював лікування, спостереження за хворим після операції був відсутній.

По справі було проведено декілька експертиз, у висновках яких фіксуються недоліки в наданні медичної допомоги.

Позивач зазначала, що з моменту смерті сина по теперішній час, вона зазнала знущання, приниження честі та гідності звинувачення в її адресу, втратила здоров`я, а саме основне свого сина, який був опорою для батьків.

В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначала, що після смерті сина у її житті сталися не повторні негативні зміни, вона отримала тяжку фізичну та психічну травму, порушився нормальний ритм життя та суспільні зв`язки, душевна та фізична біль нікуди не зникає по теперішній час. У зв`язку з чим, вона була госпіталізована в лікарню у неврологічне відділення Броварської ЦРЛ де було проведено лікування.

Проте безсоння, нічні кошмари, спогади, плач, роздратування нікуди не зникли, постійно повертаються переживання стресових подій. Позивач звернулась за медичною допомогою до лікаря психіатра, їй призначено лікування та поставили на консультативний облік з діагнозом: метено-невротичний синдром, посттравматичний стресовий розлад. На обліку перебувала з травня 2011 року по грудень 2012 року. Такі нервові стреси, переживання призвели до постійного підвищення тиску, виникла гіпертонічна хвороба II ступеню з гострим порушенням мозкового кровообігу, крововиливи в очі, загострилися хронічні хвороби. У зв`язку з викладеними обставинами, позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права (т. 1 а.с. 1-14, т. 2 а.с. 226-227).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1 500 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (т. 3 а.с. 41-56).

В апеляційній скарзі, КНП «Броварська БКЛ», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції, мотивуючи оскаржуване рішення, посилався на вибіркові абзаци з експертних висновків, які не дають змоги подивитись на висновки об`єктивно та всебічно. При цьому, у висновках зазначено, що недоліки надання медичної допомоги ОСОБА_2 , та недостатньо повного, інформативного ведення медичної документації не находиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з несприятливим наслідком у вигляді смерті ОСОБА_2 , тому, висновки суду ґрунтуються на припущенні.

Позивачем не доведено причино-наслідкового зв`язку між діями відповідача та настанням наслідків, які спричинили моральну шкоду, а саме смерть потерпілого (т. 3 а.с. 61-89).

15.01.2024 ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, де зазначає, що у поданій апеляційній скарзі скаржник чітко не вказав, яку норму права суд застосував не правильно. Подана апеляційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитати висновків експертів та незгоду з рішенням суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права (т. 3 а.с. 138-147).

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим відділом Броварського ВП ГУ ПП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 06.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України за фактом неналежного виконання лікарями Броварської ЦРЛ своїх професійних обов`язків.

У вказаному витязі зазначено, що до Броварської міжрайонної прокуратури надійшла заява ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про те, що внаслідок неналежного виконання лікарями Броварської ЦРЛ своїх професійних обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх син ОСОБА_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно Висновку експерта «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» № 295/16;26/1720.02.2011 до реанімаційного відділення Броварської центральної районної лікарні Київської області, каретою швидкої допомоги доставлено ОСОБА_2 , який став учасником ДТП з важкою комбінованою політравмою: закрита ЧМТ - перелом кісток основи черепа, множинні зі зміщенням переломи кісток лицевого черепу. Крупновогнищеві субарахноїдальні крововиливи в тканини мозку, множинні забої мозкової тканини. Набряк головного мозку, множинні забійні рани м`яких тканин голови, перелом правої тазової кістки, перелом внутрішнього мищелка лівої великогомілкової кістки, гемартроз, забій лівого заднього суглобу... У пункті 13 цього висновку також вказано, що «…ушкодження … не сумісні з життям...у потерпілого не виявлені» (т. 1 а.с. 25).

01.10.2014 слідчим Броварського МВ ГУМВС в Україні у Київській області призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Головного бюро судово-медичної експертизи України.

У висновку експерта за № 342/14 зазначено, що смерть ОСОБА_2 настала від двобічної вентилятор-асоційованої гнійної аспіраційної пневмонії, яка виникла внаслідок аспірації крові та шлункового вмісту в трахею.

Пунктами 2, 3, 6, 7 зазначеного висновку вказано, що причиною виникнення пролежня трахеї, некрозу слизової та підслизової трахеї, ерозії судини з послідуючою кровотечею та аспірацією крові, скоріш за все, було створення високого тиску в герметизуючій манжеті трахеостомічної трубки (понад 30 мм рт ст), не проведення спускання повітря з манжети ТСТ кожні 2-3 години та щоденного зміщення трубки на 1-2 см. Тобто це було ускладненням, а не «...нормальним явищем після оперативного втручання».

Методика трахеостомії, яка застосовувалась у хворого ОСОБА_2 широко застосовується в Україні але більш безпечною, з огляду розвитку посттрахеостомічного стенозу трахеї є методика, що не передбачає пересічення напівкілець трахеї, а розсікання круглої зв`язки між кільцями, що супроводжується меншим ризиком розвитку після трахеостомічного стенозу трахеї.

Оцінити правильність догляду за трахеостомічною раною, виходячи з даних історії хвороби неможливо, оскільки в історії хвороби немає жодних рекомендацій оториноляринголога щодо догляду за трахеостомою, контролю тиску в герметизуючій манжеті ТСТ та необхідності періодичного здування манжети ТСТ з метою поновлення мікроциркуляції слизової оболонки трахеї.

У пунктах 8, 9, 10 вказано, що пневмонія може супроводжуватись накопиченням інфікованого ексудату в плевральних порожнинах (емпіємою плеври).

В даному випадку, за умови адекватного догляду за трахеостомічною трубкою (спусканням манжети, уникненням перероздування герметизуючої манжети та моніторингом тиску в герметизуючій манжеті), з високою ймовірністю можливо було б уникнути некрозу слизової та підслизової трахеї, ерозії та кровотечі з неї, а отже і розвитку двобічної вентилятор-асоційованої гнійної аспіраційної пневмонії, яка призвела до настання смерті. Тобто, між вказаними недоліками в наданні медичної допомоги ОСОБА_2 та виникненням важкого ускладнення, яке і призвело до настання смерті вбачається прямий причинний зв`язок.

У висновку експерта за № 20/16 зазначено, що як вже вказувалось у підсумках Висновку експерта № 342/14: «Смерть гр. ОСОБА_2 настала від двобічної вентилятор-асоційованої гнійної аспіраційної пневмонії, яка виникла внаслідок аспірації крові та шлункового вмісту в трахею... Причиною виникнення пролежня трахеї, некрозу слизової та підслизової трахеї, ерозії судини з послідуючою кровотечею та аспірацією крові, скоріш за все, було створення високого тиску в герметизуючій манжеті трахеостомічної трубки (понад 30 мм рт ст), не проведення спускання повітря з манжети ТСТ кожні 2-3 години та щоденного зміщення трубки на 1-2 см.... За даними спеціальної медичної літератури частота розвитку вентилятор-асоційованої пневмонії у пацієнтів, які перебувають на тривалій ШВЛ в розвинених країнах Європи та США, становить в середньому від 30 до 60 %. В даному випадку, за умови адекватного догляду за трахеостомічною трубкою (спусканням манжети, уникненням перероздування герметизуючої манжети та моніторингом тиску в герметизуючій манжеті), з високою ймовірністю можливо було б уникнути некрозу слизової та підслизової трахеї, ерозії судини та кровотечі з неї, а отже і розвитку двобічної вентилятор-асоційованої гнійної аспіраційної пневмонії, яка призвела до настання смерті. Тобто, між вказаними недоліками в наданні медичної допомоги гр. ОСОБА_2 та виникненням важкого ускладнення, яке і призвело до настання смерті вбачається прямий причинний зв`язок.»

Відповідальність за вказані недоліки несуть лікар-отоларинголог, чергові лікарі та завідувач реанімаційного віддалення.

Пунктами 7 - 11 висновку експерта за № 295/16; 26/17 зазначено, що «Догляд за трахеостомічною трубкою (спускання манжетки, уникнення пере роздування герметизуючо манжетки та моніторингом тиску в герметизуючій манжеті» в даному випадку повинен здійснювати лікар-отоларинголог, що проводив трахеотомію, та чергові лікарі реанімаційного відділення.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 2846 під час лікування гр. ОСОБА_2 відсутні рекомендації та відомості про обсяг наданої отоларингологом медичної допомоги по догляду за трахеостомою, трахеостомічною трубкою (періодичність здування манжетки, зміщення трубки, контроль тиску) та трахеостомічною раною, що мала некротичні зміни, відсутні дані про догляд за трахеостомічною раною та трубкою черговими лікарями реанімаційного відділення, антибактеріальна терапія була недостатньою, що є недоліками надання медичної допомоги.

Разом з тим, виходячи з важкості легеневої патології (вентилятор-асоційована пневмонія), що виникла у хворого з важкою черепно-лицевою травмою, навіть при наданні медичної допомоги в повному обсязі, гарантувати збереження життя хворому неможливо.

Отже вказані недоліки не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Пунктом 13 зазначено, що слід відмітити, що не сумісні з життям ушкодження пов`язані з грубою травматизацією тіла, а саме, відділення та руйнація голови, розчленування тулуба, значна руйнація внутрішніх органів і великих кровоносних судин (аорта і її відділи).

В даному випадку ушкодження такого характеру у потерпілого не виявлені.

Згідно пунктів 17,18, за даними спеціальної медичної літератури причинами розвитку некротичних змін тканин в ділянці трахеостомічного отвору може бути недостатній догляд, інфікування виділеннями (гнійними) з трахеї, зміщення канюлі та тиснення на тканини, а також особливості стану хворого (мозкова кома), який обумовлює гальмування або пригнічення обмінних, трофічних та імунних життєво важливих процесів.

Як вбачається з Акта № 88 від 10.03.-13.04.2011 при судово-медичному дослідженні трупа виявлено «...Края трахеостомического отверстия желтовато-коричневого цвета, при дотрагивании кожные покровы и подлежащие мягкие ткани легко рвутся; покрыты пленками фибрина и зловонными наложениями гноя. Из трахеостомического отверстия выделяется зеленовато-серая зловонная пенистая жидкость...». Розвиток такої картини некротичних змін потребує тривалого часу.

В даному випадку джерелом інфікування тканин могли бути виділення (мокротіння) з трахеостомічного дренажа, про наявність яких є записи в медичній карті стаціонарного хворого № 2846.

У пунктах 23, 25 зазначено, що згідно даних медичної карти стаціонарного хворого № 2846 у період часу з 07.03.- 09.03. при проведенні потерпілому санаційних бронхоскопій виявляли кров, а не «наявність гнійного вмісту трахеї та бронхів». При судово-гістологічному дослідженні шматочків легень гр. ОСОБА_2 (Акта № 245 від 11.03.-07.04.2011) дані за «синдром гострого пошкодження легень та гострий респіраторний синдром» не виявлені.

У висновку експерта за № 292/17; 339/17 недоліки, припущені під час лікування ОСОБА_2 , а саме відсутність в медичній карті стаціонарного хворого № 2846 рекомендацій та відомостей про обсяг наданої отоларингологом медичної допомоги по догляду за трахеостомою та трахеостомічною трубкою (періодичність здування манжетки, зміщення трубки, контроль тиску) та трахеостомічною раною, що мала некротичні зміни, відсутність даних про догляд за трахеостомічною раною та трубкою черговими лікарями реанімаційного відділення, недостатня антибактеріальна терапія) не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з розвитком вентилятор-асоційованої терапії та настанням смерті і з огляду на це, вважати виникнення вентилятор-асоційованої пневмонії тілесним ушкодженням і оцінювати її за ступенем тяжкості, немає підстав.

Таким чином, вбачається, що експертами «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» у кожному випадку фіксуються недоліки в наданні медичної допомоги.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 № 2846, та показів лікарів (що наявні в матеріалах кримінального провадження ), до моменту виникнення кровотечі, не було встановлено розвитку вентиляторасоційованої пневмонії. У посмертному висновку, який знаходиться у медичній карті стаціонарного хворого зазначено, що стан хворого погіршився після епізодів кровотеч 05.03.2011, 06.03.2011, 07.03.2011 та настав розвиток двобічної нижньодольової пневмонії внаслідок масивної аспірації кров`ю, яка і стала причиною смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на зазначене, аналізуючи надані висновки експертів апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що під час перебування ОСОБА_2 в медичній установі працівниками були допущені недоліки у роботі, тобто в разі б адекватного догляду за трахеостомічною трубкою (спусканням манжети, уникненням перероздування герметизуючої манжети та моніторингом тиску в герметизуючій манжеті), з високою ймовірністю можливо було б уникнути некрозу слизової та підслизової трахеї, ерозії та кровотечі з неї, а отже, саме розвиток двобічної вентилятор-асоційованої гнійної аспіраційної пневмонії, призвело до настання смерті. Як вже зазначалось, внаслідок кровотеч 05.03.2011, 06.03.2011, 07.03.2011 настав розвиток двобічної нижньодольової пневмонії внаслідок масивної аспірації кров`ю, яка і стала причиною смерті ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто, між вказаними недоліками в наданні медичної допомоги ОСОБА_2 та виникненням важкого ускладнення, яке і призвело до настання смерті, вбачається прямий причинний зв`язок.

ОСОБА_1 працювала в лікарні, де помер її син, ОСОБА_2 , на посаді старшої медичної сестри поліклінічного відділення з листопада 1982 року до моменту звільнення наприкінці січня 2014 року, тобто 32 роки.

За словами ОСОБА_1 майже три роки з моменту смерті сина та до моменту звільнення з причини переформування районної поліклініки в консультативно-діагностичний центр Броварської центральної районної лікарні (згідно наказу Броварської ЦРЛ від 29.01.2014), де була скорочена посада старшої медичної сестри, вона піддавалася тиску та приниженню зі сторони: керівництва лікарні, від неї вимагали припинити розслідувати причини смерті її сина, що додатково створювало потужне психоемоційне навантаження на свідомість ОСОБА_1 , посилювало її зневіру в загальнолюдських цінностях, порядності та співчутті колег, з яким вона працювала більше 30 років.

Також, ОСОБА_1 зробила все від неї залежне, щоб забезпечити належні умови лікування її сина - домовилась про консультації фахівців, яких не було в лікарні, з приводу його патології, дбала про належність медичного супроводу лікування сина, тощо. Тому, їй було набагато болючіше усвідомлювати, що вона довірилася фахівцям лікарні, де вона пропрацювала більше 30 років, а вони байдуже віднеслися до виконання своїх професійних обов`язків, що викликало ускладнення стану її сина та призвело до його смерті. До цього ж звинуватили її у спробі відстоювати свої права та гідність.

У висновку експертів за результатами проведення комісійної судової психологічної експертизи від 03.02.2023 за № 19878/19879/21-61/7060/22-61 зазначено, що 21.07.2022 у приміщенні КНДІСЕ проведено безпосереднє психологічне обстеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та було встановлено, що у ОСОБА_1 психоемоційний стан є наслідком тривалого стресового впливу на організм, як і показники наявності важкої форми тривоги та клінічної депресії. Це свідчить, що ОСОБА_1 тривалий час знаходиться під впливом значних стресових факторів і захисні механізми психіки не справляються з існуючим навантаженням.

ОСОБА_1 має наступні індивідуально-психологічні та соматичні особливості, що обумовили її існуючий психологічний та психосоматичний стан: підвищену чутливість та лабільність психіки і нервової системи, важку форму тривоги та депресію на клінічному рівні прояву, загострення таких рис характеру як настороженість і недовірливість по відношенню до людей, чутливість до образ, вразливість, підозрілість, тривале переживання того, що сталося, часті різкі зміни настрою.

Саме з цим пов`язані численні прояви соматичної симптоматики та розлади самопочуття, і зазначене є наслідком пролонгованого психотравмуючого впливу ситуації, що розглядається в даному дослідженні та значних психоемоційних навантажень, що являються її наслідками.

За сукупними результатами аналізу даних психологічної діагностики, спрямованої психодіагностичної бесіди, аналізу свідчень та характеристик найближчого оточення ОСОБА_1 , її суб`єктивного анамнезу, аналізу медичної документації, матеріалів справи було встановлено, що ситуація, яка досліджується за справою, мала психологічно деструктивний характер для ОСОБА_1 та у результаті призвела до незворотних порушень системи її цінностей, світогляду, мотиваційної сфери, структури особистості підекспертної, стану здоров`я, основних сфер життєдіяльності, - що позбавило підекспертну усе наступне життя реалізовувати своє соціальне функціонування на рівні, який вона мала раніше. Констатується суттєвий психотравмуючий вплив ситуації, суттєвий ступінь ураження особистості ОСОБА_1 . Тобто, ОСОБА_1 завдана моральна шкода смертю її сина ОСОБА_2

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Таким чином, для настання відповідальності за завдання шкоди ушкодженням здоров`я необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

У даному випадку, при визначенні розміру моральної шкоди суд першої інстанції виходив із характеру, тривалості, обсягу та змісту душевних страждань позивача унаслідок втрати близької людини - сина, неможливості повного відновлення попереднього стану та врахувавши принципи розумності, виваженості і справедливості, з урахуванням експертного висновку, тому дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 1 500 000,00 грн.

Твердження апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції вибірково зазначено абзаци експертиз, що не дає змогу подивитись на висновки об`єктивно та всебічно спростовуються висновком експертизи Одеського бюро СМЕ № 171, який було проведено, для спростування або підтвердження висновків вже проведених експертиз, із якого вбачається ряд недоліків та неналежне виконання професійних обов`язків лікарів Броварської ЦРЛ, що призвело до виникнення ускладнень та смерті ОСОБА_2 .

Посилання апелянта на рішення суду щодо засудженого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, який скоїв ДТП 20.02.2011 в результаті чого, будучи пасажиром, ОСОБА_2 отримав травми та був госпіталізований до реанімаційного відділення Броварської ЦРЛ є безпідставним, оскільки дане рішення по факту ДТП не розглядалося і немає ніякого відношення до кримінального провадження № 0000049 від 06.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України за фактом неналежного виконання лікарями Броварської ЦРЛ своїх професійних обов`язків, що призвело до смерті ОСОБА_2 .

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді