Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2024Справа №607/4953/24 Провадження №2/607/1663/2024

місто Тернопіль Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

(в режимі відеоконференції )

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, та додаткових витрат на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, та додаткових витрат на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2005 року по 2009 рік. 26 березня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у позивачки та відповідача 18 грудня 2005 року народилися двоє синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3 .

Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір`ю. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, тимчасовою окупацією всієї території Скадовського району Херсонської області, у тому числі с. Збур`ївка, де позивачка з дітьми мають зареєстроване місце проживання та увесь час проживали, у липні 2022 року ОСОБА_1 разом із синами змушені були покинути дім та виїхати на підконтрольну Уряду України територію.

З 14 липня 2022 року позивачка з синами взяті на облік як внутрішньо переміщені особи у м. Тернополі з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними довідками управління соціальної політики Тернопільської міської ради. У м. Тернопіль діти здобули повну загальну середню освіту.

На день звернення до суду з позовом діти є повнолітніми, однак продовжують навчатися у Херсонському національному технічному університеті, до якого зараховані наказом 349-с від 10 серпня 2023 року для здобуття вищої освіти на факультеті міжнародних економічних відносин, управління і бізнесу по спеціальності 072 «Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок».

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються на денній формі навчання та не мають змоги влаштуватись на роботу, щоб отримувати заробіток і самостійно себе забезпечувати, мають хронічні захворювання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років або до закінчення навчання.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06 грудня 2023 року № 1609 встановлено, що сім`я позивачки опинилась у складних життєвих обставинах, оскільки була вимушена залишити місце проживання, майно, рідних у зв`язку з веденням військових дій на території первинного проживання та виїхала із зони військового конфлікту, діти зазнали психологічного насильства. Вказаним рішенням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано статус дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

У м. Тернопіль, протягом 2022-2023 рр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово проходили лікування, оскільки внаслідок відсутності доступу до медичних послуг та ліків у період перебування у окупації загострились їх хронічні захворювання, а також існувала потреба у лікуванні інших хвороб, спричинених пережитим стресом від бойових дій, оперативного лікування.

Відповідачеві було відомо про вказані факти, але оплату витрат на лікування він не здійснював.

Крім того, медичними висновками КНП «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради від 16 вересня 2019 року та від 21 липня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають хронічні захворювання та потребують пожиттєвого прийому медичних препаратів, які є дороговартісними.

Також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потребують дієтичного харчування. Позивачці не відомо чи працює на даний час відповідач. В період часу від розірвання шлюбу до досягнення дітьми повноліття ОСОБА_2 деякий час працював за кордоном, потім у м. Херсон, мав перідичний заробіток, мав постійне місце проживання. Позивачка сверджує, що ОСОБА_2 не має дружини, інших дітей, яких він утримує.

Разом з тим, відповідач є працездатною особою, може працювати та брати часткову участь в утриманні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивачка працює у Голопристанській міській військовій адміністрації Скадовського району Херсонської області, але у зв`язку зі збільшенням витрат, зумовлених вимушеним переїздом з тимчасово окупованої території - оренди квартири (6000 грн. щомісяця), оплата комунальних послуг (близько 2800 грн. щомісяця), придбання необхідних для проживання, навчання та роботи предметів вжитку, комп`ютерної техніки, стрімким зростанням цін на одяг, продукти харчування, засоби гігієни, ліки, канцелярське приладдя самостійно неспроможна утримувати двох дітей.

З 01 березня 2024 року сім`я ОСОБА_1 втратила право на отримання виплат для підримки ВПО у розмірі 2000 грн. на кожну особу так як позивач є працевлаштованою особою та не стоїть на обліку в Центрі зайнятості. Крім сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у мінімальному розмірі, відповідач не брав участі у їх вихованні та забезпеченні, хоча він був обізнаний про хвороби та потреби дітей.

Враховуючи рівність прав та обов`язків обох батьків по утриманню дитини, що продовжує навчання, позивачка вважає, що аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, слід визначити у розмірі по 2 500,00 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення ними навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років. Вказана сума дозволить частково покрити витрати на утримання повнолітніх дітей.

Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат, ОСОБА_1 зазначає наступне.

З липня 2022 року до дня звернення з позовом до суду позивачкою понесені додаткові витрати на дітей, що викликані особливими обставинами - хворобами дітей а також необхідністю у зв`язку з виїздом з окупації придбання комп`ютерної техніки для навчання в університеті та розвитку творчих здібностей дітей. Навчання здійснюється у дистанційному форматі. Син ОСОБА_5 займається малюванням на комп`ютері, веде сторінку зі своєю творчістю в Інстаграм. Син ОСОБА_6 захоплюється монтажем відеороликів та займається самоосвітою у цьому напрямку. Відповідачу відомо про вказані здібності синів.

Зокрема, на придбання медикаментів, необхідного для лікування хронічного захворювання дітей позивачем з часу виїзду з окупації витрачено 5 674,00 грн. На стаціонарне лікування та обстеження сина ОСОБА_6 в період з 25 липня 2022 року по 02 жовтня 2023 року, згідно з чеками витрачено 7 530,57 грн. На стаціонарне лікування сина ОСОБА_5 , в період з 09 серпня 2022 року по 24 березня 2023 року, витрачено 1 344,10 грн.

Для навчання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в університеті та розвитку їх творчих здібностей, у червні 2023 року позивачка оплатила придбання комплектуючих деталей до персонального комп`ютера (збір якого проведено синами самостійно) на загальну суму 38 360 грн, монітору та мережевого фільтру на загальну суму 8 245,00 грн. У грудні 2023 року ОСОБА_1 придбала для дітей також ноутбук, витративши на це 16 499,00 грн.

ОСОБА_1 вважає, що половину від зазначених витрат, загальна сума яких становить 77 652,67 грн, у сумі 38 826,33 грн позивачці має відшкодувати відповідач, оскільки вони були понесені як додаткові витрати на дітей, що викликані особливими обставинами - хворобами, вимушеним переселенням із зони військового конфлікту, покиненням місця проживання, майна у зв`язку з веденням військових дій на території первинного проживання та необхідністю батьків забезпечити матеріально-технічну базу для навчання та розвитку здібностей дітей.

За вказаних обставин, позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які продовжують навчання, у твердій грошовій сумі, по 2 500,00 грн щомісячно на кожного із синів, починаючи з дати подання позову і до закінчення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 навчання, але не більше 23хрічного віку, а також стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 38 826,33 грн.

06 березня 2024 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження у цивільній справі № 607/4953/24, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

05 липня 2024 року через підсистему електронний суд позивачка ОСОБА_1 надіслала клопотання про доручення доказів, а саме завірені копії квитанцій (чеків) які були подані разом із позовною заявою, копії кращої якості.

Позивачка ОСОБА_1 , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що дійсно одна із наданих квитанцій, згідно яких вона просить стягнути додаткові витрати, була оплачена після досягненнями дітьми повноліття, проте препарат було придбано нею для синів, покращення їх стану здоров`я.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши доводи позивачки, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 25 червня 2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, сторони 25 червня 2005 року у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції зареєстрували шлюб (а.с. 13).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 17 січня 2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції(а. с. 17).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане 17 січня 2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції (а.с. 18).

26 березня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 26 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області (а.с. 14) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № 8, сформованого 03 січня 2024 року (а.с.15-16).

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1, складеної 11 липня 2023 року, ОСОБА_3 , проживає за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 83-84).

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1, складеної 11 липня 2023 року, ОСОБА_4 , проживає за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 85-86).

Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14 липня 2022 року № 6117-, № 6117-, №6117- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 25-27).

Зі змісту п. 1.2 наказу Відділу квартирного обліку та нерухомості Тернопільської міської ради № 217/11 від 21 серпня 2023 року, ОСОБА_1 складом сім`ї 3 особи, взято на облік ВПО, що потребують надання житла для тимчасового проживання (а. с. 28).

Рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1609 від 06 грудня 2023 року, надано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , статус дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (а. с. 29-30).

За змістом довідки № 069 від 01 вересня 2023 року, вбачається що ОСОБА_3 є студентом першого курсу денної форми навчання факультету міжнародних економічних відносин, управління і бізнесу, спеціальності 072 «Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок», освітньо-професійної програми «Державна податкова та митна справа» Херсонського національного технічного університету. Форма фінансування бюджет з терміном закінчення навчання 30 червня 2027 року (а. с. 23).

За змістом довідки № 070 від 01 вересня 2023 року, вбачається що ОСОБА_4 є студентом першого курсу денної форми навчання факультету міжнародних економічних відносин, управління і бізнесу, спеціальності 072 «Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок», освітньо-професійної програми «Державна податкова та митна справа» Херсонського національного технічного університету. Форма фінансування бюджет з терміном закінчення навчання 30 червня 2027 року (а. с. 24).

Наказом №1-ос Голопристанської міської військової адміністрації Скадовського району Херсонської області від 16 січня 2023 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу правової роботи Голопристанської міської військової адміністрації Скадовського району Херсонської області з 17 січня 2023 року (а.с. 31). Наведене відображено в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 , де страхувальником вказано у 2023 році Голопристанська міська військова адміністрація Скадовського району Херсонської області (а. с. 32).

Як вбачається з медичної документації, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має проблеми зі здоров`ям, які носять постійних характер, потребують вживання медикаментів та дотримання спеціального режиму харчування (а.с. 33, 35, 36, 37, 43, 45-46, 47, 48-49, 52, 54-55, 56, 57, 58, 59, 60, 62-63, 64-65, 67, 69-71).

Також, згідно медичної документації, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має проблеми зі здоров`ям які носять постійних характер, потребують вживання медикаментів та дотримання спеціального режиму харчування (а. с. 34, 38, 39, 72-73, 74, 76-77, 78-79, 81).

На підведення понесених додаткових витрат ОСОБА_1 надала копії квитанцій на придбання медикаментів, оплату послуг медичного обстеження, а також комп`ютерної техніки та комплектуючих до неї (а.с. 40-42, 44, 51, 53, 61, 66, 68, 69, 75, 80, 82).

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 199 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітніми, однак не досягнула віку 23ох років, продовжують навчання у Херсонському національному технічному університеті за освітньо-професійною програмою «Державна податкова та митна справа», спеціальність «Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок», закінчують навчання 30 червня 2027 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не працюють, доказів отримання ними доходу суду не подано. Останні є внутрішньо переміщеними особами та проживають з матір`ю ОСОБА_1 , згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14 липня 2022 року № 6117-, № 6117-, №6117-, за з адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 забезпечує своїх повнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 всім необхідним.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів протилежного не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання синів, які досягли повноліття, продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітніх дітей, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці у твердій грошовій сумі - 2 500,00 грн щомісячно на кожного із синів, починаючи з 01 березня 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 навчання у Херсонському національному технічному університеті, а саме до 30 червня 2027 року, але не більше 23хрічного віку.

Відтак, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дітей, суд доходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання слід задовольнити і стягувати з ОСОБА_2 , в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які продовжують навчання, у твердій грошовій сумі, по 2 500,00 грн щомісячно на кожного із синів, починаючи з 01 березня 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 навчання у Херсонському національному технічному університеті, а саме до 30 червня 2027 року, але не більше 23хрічного віку.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачка просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги нормами ст. 185 СК України.

Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення . Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 цього Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21).

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Проаналізувавши викладене, суд доходить до переконання, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів, до досягнення дитиною повноліття. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, а тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

У даній справі, звертаючись до суду з позовом, позивачка просила стягнути з відповідача фактично понесені нею додаткові витрати по оплаті медикаментів, медичних послуг та придбання комп`ютерної техніки, комплектуючих, які необхідні синам сторін для покращення їх стану здоров`я, навчання та розвитку.

ОСОБА_1 надано документи про здійснені нею додаткових витрат на утримання синів, а саме: квитанцій (чеків) (а. с. 40-42, 44, 51, 53, 61, 66, 68-69, 75, 80, 82) на загальну суму 77 622,67 грн.

Також слід врахувати що рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1609 від 06 грудня 2023 року, надано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 статус дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (а. с. 29-30). А тому позивачка зверталася, щодо надання дітям медичної допомоги та понесла додаткові витрати на лікування дітей.

Проте, згідно чеку № 174778 від 27 січня 2024 на суму 2 522,30 грн (а.с. 40), ОСОБА_1 понесла витрати вже після досягненнями синами повнолітня, а тому такі витрати не підлягають стягнення з відповідача.

Отже, загальна сума понесених позивачкою додаткових витрат становить 75 100,37 грн, а відтак із відповідача підлягає стягненню половина понесених ОСОБА_1 додаткових витрат на дітей, що становить 37 550,18 грн.

Разом з тим, ОСОБА_2 не направив на адресу суду відзив на позовну заяву та не надав докази щодо неможливості сплати ним додаткових витрат на дітей, чи щодо їх необґрунтованості.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат обґрунтовані, а тому позов підлягає до задоволення частково з підстав, які судом встановлено вище.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 280-283, 352355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які продовжують навчання, у твердій грошовій сумі, по 2 500,00 грн щомісячно на кожного із синів, починаючи з 01 березня 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 навчання у Херсонському національному технічному університеті, а саме до 30 червня 2027 року, але не більше 23хрічного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додаткові витрати, які були понесені позивачкою до повноліття синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 37 550,18 грн

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави 2 422,40 грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Копію рішення направити відповідачу у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення суду складено 15 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.Герчаківська