РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3430/23

Пров. №2/766/7799/24

09.07.2024

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

за участю секретаря судових засідань Тицко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Миколаївський обласний центр зайнятості звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача кошти, які ним отримані без достатньої правової підстави. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за допомогою засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг звернувся до Миколаївського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. З 19.08.2022 йому було надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю. 29.10.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття, сприяння продуктивній зайнятості населення, у тому числі молоді, та впровадження нових активних програм на ринку праці» від 21 вересня 2022 року № 2622-IX, яким, серед іншого, встановлено, що під час дії воєнного стану тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 90 календарних днів. Безробітним, строк виплати допомоги по безробіттю яких на дату набрання чинності цим Законом перевищує 90 днів, виплата допомоги по безробіттю припиняється через 30 календарних днів з дня набрання чинності цим Законом. У зв`язку із зазначеним виплата ОСОБА_1 допомоги по безробіттю повинна була припинена з 28.11.2022 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». При цьому при введені даних до Єдиної інформаційно-аналітичної системи сталася рахункова помилка, що потягло за собою виплату допомоги по безробіттю без достатніх правових підстав з 28.11.2022 по 25.12.2022 на загальну суму 4 675 грн. 77 коп.

Як на правову підставу своїх вимог позивач посилається на положення ч.1 ст. 1215 Цивільного Кодексу України, яка визначає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Загальний розмір безпідставно отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за період з 28.11.2022 по 25.12.2022 складає 4 675 грн. 77 коп. 30.01.2023 Миколаївською філією Миколаївського ОЦЗ було прийнято наказ № 11 про повернення ОСОБА_1 незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

З метою досудового врегулювання спору 01.02.2023 боржнику було направлено повідомлення про необхідність повернення незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня його отримання. Оскільки згідно із даними АТ «Укрпошта» поштове відділення 75113 СВПЗ Раденськ тимчасово не функціонує (як на момент відправлення претензії, так і станом на сьогоднішній день) https://index.ukrposhta.ua/find-post-index, претензія направлялася поштою лише на відому адресу відповідача у місті Миколаєві (внесена до Єдиної інформаційно-аналітичної системи), а саме: АДРЕСА_1 (повернулася як не вручена за закінченням терміну зберігання).

Крім того, повідомлення про необхідність повернення коштів неодноразово надсилалися засобами електронної телекомунікації, проте були проігноровані відповідачем, із чого можна зробити висновок, що він ухиляється від сплати боргу. У зв`язку з цим виникла необхідність подання позову до суду.

Ухвалою суду від 19.02.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента Україна та триває й на теперішній час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 23.12.2022, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

До вказаного Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України входить с. Раденськ, Херсонського (Олешківського) району, Херсонської області.

Місце реєстрації відповідача у справі згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру № 199231 від 25.08.2023: Херсонська область, Херсонський (Олешківський) район, с. Раденськ, що відноситься до тимчасово окупованої рф території України.

Отже у відділень Укрпошти відсутні можливості доправлення пошти відповідачу у с. Раденськ Херсонського (Олешківського) району Херсонської області.

Порядок повідомлення осіб, що знаходяться на тимчасово окупованій території врегульовано нормами ст.121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до частини першої статті 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

На підставі викладеного, повідомлення судом відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи здійснювалося через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Крім того, відправлялося поштове повідомлення на останню відому адресу фактичного проживання відповідача, наявну у матеріалах позову: АДРЕСА_2 , яке повернулося неврученим із відміткою поштового відділення « адресат відсутній за вказаною адресою».

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, і не заперечує проти заочного розгляду справи.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи по суті, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема, шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

18.08.2022 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за допомогою засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг звернувся до Миколаївського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та, починаючи з 19.08.2022 йому було надано статус безробітного і розпочато виплату допомоги по безробіттю.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття, сприяння продуктивній зайнятості населення, у тому числі молоді, та впровадження нових активних програм на ринку праці» від 21 вересня 2022 року № 2622-IX, який набув чинності 29.10.2022, визначено, що під час дії воєнного стану тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 90 календарних днів. Безробітним, строк виплати допомоги по безробіттю яких на дату набрання чинності цим Законом перевищує 90 днів, виплата допомоги по безробіттю припиняється через 30 календарних днів з дня набрання чинності цим Законом.

Оскільки ОСОБА_1 було розпочато виплату допомоги по безробіттю 18.08.2022, а на момент набуття чинності вищевказаного Закону термін виплати не перевищив 90 календарних днів, то виплата відповідачу мала б припинитися 17.11.2022 (90 календарних днів).

Однак позивачем було продовжено здійснення відповідачу виплати строком до 25.12.2022, що призвело до переплати у розмірі 4675, 77 грн.

Наказом в.о. директора Миколаївської філії Миколаївського обласного центру зайнятості № 11 від 10.01.2023 встановлено отримання ОСОБА_1 безпідставно набутих внаслідок рахункової помилки коштів та доручено відповідним спеціалістам вжити заходів по відшкодуванню коштів у сумі 4675,77 грн, виплачених безробітному ОСОБА_1 , як допомога по безробіттю. У разі відмови відшкодувати кошти або у разі невідшкодування їх у встановлений термін, звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 1 ч.1 ст. 1215 ЦПК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення наведених норм закону дає підстави для висновку, що зайво виплачені суми виплат можуть бути стягнуті позивачем за умови зловживань з боку безробітного або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату, та у разі недобросовісності зі сторони набувача.

Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум.

До подібних висновків щодо застосування статті 1215 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постановах: від 22 січня 2014 року № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року № 6-91цс14. Ці висновки підтвердила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18).

Між тим, задля правильного вирішення цієї справи необхідно визначитися із поняттям зазначеним у статті 1215 ЦК України, а саме що таке рахункова помилка, адже при наявності саме такої помилки закон надає право на повернення безпідставно набутої виплати.

В чинному законодавстві відсутнє визначення цього терміну, однак у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки. Так, «до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка це результат неправильного застосування правил арифметики не більш того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні».

Отже, рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку).

Щодо допущення позивачем рахункової помилки слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні виплати по безробіттю та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування та перерахунок соціальних виплат, а також здійснення контрольних функцій.

За таких обставин суд вважає, що допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки, адже помилка допущена під час перерахунку допомоги по безробіттю має винятково програмний характер. Матеріали справи не містять жодних доказів, за якими можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні виплати та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою.

Окрім цього, суд вважає що спеціалісти відповідного центру зайнятості перед тим, як провести відповідачу виплату допомоги, могли пересвідчитися у правильності проведених нарахувань, однак цього не зробили, що свідчить про недотримання стандарту належної обачливості.

За таких обставин суд відхиляє аргументи позивача щодо допущеної рахункової помилки при перерахуванні ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, адже доказів на підтвердження вказаних доводів стороною позивача не надано.

Також суд звертає увагу, що пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року визначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічна правова позиція також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Щодо недобросовісності з боку відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до персональної картки № 00016, створеної 19.08.2022 на ім`я ОСОБА_1 , яка є фактично заявою відповідача на отримання статусу безробітного, інформації про терміни здійснення виплат по безробіттю не міститься, тому відповідач не був обізнаний про такі терміни. Про зміни у законодавстві щодо термінів виплат безробітним стало відомо позивачу як державній установі, яка діє відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, посадові особи якої зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До матеріалів позову долучено Претензію від 01.02.2023 № 146/2-23м, відповідно до якої ОСОБА_1 повідомлено про необхідність повернути надмірно сплачені у результаті рахункової помилки кошти. Однак, вказана Претензія направлена на адресу: АДРЕСА_3 , тоді як матеріали позову не містять підтвердження того, що фактичним місцем проживання ОСОБА_1 є саме вказана у Претензії адреса. Натомість, персональна картка № 00016, на яку суд посилався раніше, місить інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_4 , а також про місце його перебування за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, належних доказів можливого отримання відповідачем Претензії та належного відреагування ним на вимогу про повернення коштів, суду не надано, а тому вважати, що відповідач недобросовісно віднісся до отриманих коштів як допомоги по безробіттю у суду підстав немає.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вищезазначених обставин, оцінивши усі докази, подані учасниками справи, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, а також не встановлено наявність рахункової помилки зі сторони позивача.

Відповідно до частини другої ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684,00 грн. не розподіляється, а покладається на нього.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити Миколаївському обласному центру зайнятості у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. Л. Черниш