Провадження №: 2/755/970/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ТОВ «ФК «ФОРТ» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 167 377 грн та судові витрати.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 23.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра» і відповідачами був укладений Кредитний договір «Автопакет» №138/П/20/2007-840. 11.06.2013 Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення по справі №1-6760/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №138/П/20/2007-840 від 23.11.2007 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ НАДРА» у розмірі 279 766,27 грн. На підставі виданого, на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у відкритті виконавчого провадження № НОМЕР_3 було відмовлено. На підставі виданого, на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у відкритті виконавчого провадження № НОМЕР_4 було відмовлено. Таким чином, рішення суду залишилось невиконаним. 05.03.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79735, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 138/П/20/2007-840 від 23.11.2007, перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2020 заяву ТОВ «ФК «Інвест Хаус», стягувач: ПАТ «КБ «Надра», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення - задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження - кредитора Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» по справі № 2-6760/11 за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видано дублікат виконавчих листів у справі № 2-6760/11 по рішенню Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року, ухвалене по справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів (дублікат) по справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановою Київського апеляційного суду від 19.01.2021 ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2020 в частині задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання - скасовано. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. 05.11.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором «Автопакет» № 138/11/20/2007-840 від 23.11.2007, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.2023 заяву ТОВ «ФК Форт» за участю заінтересованих осіб ПАТ «Комерційний банк «Надра», ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку для пред`явлення на виконання виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа задоволено частково. Замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2-6760/11 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, стягувана з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт». В решті заяви відмовлено. Таким чином, ТОВ «ФК ФОРТ» набуло право вимоги за кредитним договором 138/11/20/2007-840 від 23.11.2007, а також набуло статусу стягувана у справі № 2-6760/11. На даний час рішення суду не виконано. Наведене підтверджується тим, що у відкритті виконавчих проваджень ПАТ «КБ «НАДРА» було відмовлено, а у видачі дублікатів виконавчих листів ТОВ «ФК ФОРТ» було відмовлено. Наведене дає підстави для нарахування заборгованості за період з 08.08.2020 по 08.08.2023, а саме 3% річних та інфляційних витрат. Загальна сума нарахованої заборгованості складає: 167 377,85 грн., а саме: інфляційні витрати за період з 08.08.2020 по 08.08.2023 - 142 185,06 грн.; 3% річних за період з 08.08.2020 по 08.08.2023 - 25 192,79 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2023 відкрито провадження у цій справі, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки.

26.10.2023 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 08.08.2020р. 28.08.2020 та відмовити у задоволенні позову.

Позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив.

Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 у справі №2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Договором «Автопакет» №138/11/20/2007-840 від 23.11.2007р. в розмірі 35 077, 33 дол. США, що становить еквівалент у гривні згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.10.2011 року 279 766,27 грн.

Згідно відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень, у відкритті виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2020 замінено сторону виконавчого провадження - кредитора ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» по справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; видано дублікат виконавчих листів у справі № 2-6760/11 по рішенню Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року, ухвалене по справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів (дублікат) по справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень, стан виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», завершено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19.01.2021, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2020 в частині задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, скасована; у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у липні 2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось до суду із заявою про видачу виконавчих листів та просило, зокрема, надіслати виконавчі документи на адресу: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15. Згідно супровідного листа суду від 03.09.2013, чотири виконавчі листи було направлено на вказану у заяві адресу банку, які отримано останнім 09.09.2013. Окрім того, 22.01.2014 представник ПАТ «КБ «Надра» - Калюк О.В. повторно звернулась до суду із заявою про видачу виконавчих листів. Матеріалами справи встановлено, що заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 червня 2013 року по справі № 2-6760/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором набрало законної сили 22.06.2013. На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV). Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Отже, за приписами Закону №606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду від 11.06.2013, яке набрало законної сили 22.06.2013, сплив 23.06.2014. З наведеного слідує, що строк пред`явлення виконавчого документу на виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 сплив ще до набуття 05.03.2020 ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у ПАТ «КБ «НАДРА» прав вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у даній справі. Таким чином, під час продажу ПАТ «КБ «НАДРА» права вимоги ТОВ «ФК «Інвест Хаус» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання. А за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора. Отже, колегія суддів погодилась з доводами апеляційної скарги, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням суду від 11.06.2013 було пропущено ще первісним кредитором.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.2023 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт», , місцезнаходження: Солом`янська площа, 2, м. Київ; в решті заяви (про поновлення строку для пред`явлення на виконання виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа) - відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2024 у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ФОРТ», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «НАДРА», Дніпровський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків, відмовлено. Відмовляючи у задоволенні заяви суд виходив з того, що строк пред`явлення виконавчих листі до виконання первісним стягувачем - ПАТ «КБ «НАДРА», сплинули 23.06.2014 та підстав їх поновлювати суд не встановив. Крім того, судом звернуто увагу правонаступника стягувача на те, що набуваючи права вимоги до боржників, слід переконуватися у наявності реального права вимоги до боржника з дотриманням усіх положень цивільного законодавства, що полягає у наявності усіх процесуальних підстав для подальшого реального процесуального правонаступництва та досягнення мети укладеного договору між первісним стягувачем та його правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).

Згідно із положеннями частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.1 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

(1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;

(2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

(3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 в справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18) зроблено висновок, що «натуральним є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.11.2018 у справі № 372/1036/15-ц (провадження № 14-252цс18) зробила висновок про те, що «виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону».

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

(1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;

(2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

(3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Ураховуючи, що судовими рішеннями у даній справі, які набрали законної сили, відмовлено стягувачу у видачі дубліката виконавчого документа та поновленні строку для пред`явлення його до виконання, тобто його вимоги, які виникли на підставі рішення суду, не можуть бути захищені в судовому (примусовому) порядку, між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не застосовуються положення статті 625 ЦК України.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

З огляду на відмову у задоволенні позову, суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат між сторонами у порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 509, 524, 533-535, 625 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ» (, пл. Солом`янська, 2 оф.102-Б, м. Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: