Провадження № 6/643/101/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024

12 липня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Мовчан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» в особі представника керівника юридичного відділу Н.С. Семенчикової, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІГАНС» звернувся до суду із заявою, якою просить замінити стягувача ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у виконавчих листах №643/17390/14-ц; замінити стягувача ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у виконавчому провадженні №64326890; ФІНАНС» у виконавчих листах №643/17390/14-ц; замінити стягувача ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у виконавчому провадженні 64326987; видати дублікати виконавчих листів щодо боржника; поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2015 з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором про надання кредиту №999-00056364/1 від 28.05.2013 в розмірі 73373,34грн., а також судових витрат в сумі 733,73грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2020 замінено стягувача ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» у виконавчому листі №643/17390/14-ц, виданому на підставі вищевказаного рішення суду. 04.02.2021 відкрито виконавче провадження №64326987, №64326890 у Салтівському ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м.Харків). Згідно з інформацією з АСВП виконавчі провадження №64326987, №64326890 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника завершено у Салтвському ВДВС ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м.Харків). 06.12.2021 між ТОВ ФК «ФІНРАЙТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №001/06/12, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченим кредитним договором №999-00056364/1 від 28.05.2013 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Далі, оскільки із інформації АСВП оригінал виконавчого листа на виконанні не перебуває, відтак виконавчий лист втрачено. Крім того, заявник зазначає, що 27.05.2015 повністю ліквідовано АТ «ІМЕКС Банк», 31.03.2020 між останнім та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» укладений договір №126 про відступлення права вимоги та зобов`язання перейшли до нового кредитора. У зв`язку із ліквідацією АТ «ІМЕКСБАНК» були закриті територіальні відділення банку та звільнені усі місцеві співробітники, що здійснювали судовий супровід кредитних справ. Отже, попередній кредитор протягом 5 років не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не належали від нього, а тому пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у період ліквідації не залежало від стягувача та є поважною причиною та підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Крім того, Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стан в Україні», затвердженого Верховною Радою України, в Україні з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє на даний час. У відповідності до п.п 4 п.10-2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Тобто, якщо постанова про повернення виконавчого документу винесена 24.02.2019 та пізніше, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не буде вважатися пропущеним, оскільки переривається та не обліковується.

Розгляд заяви представник заявника просить здійснити без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими своєчасно та належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Неявка в судове засідання сторін по справі, не є перешкодою для розгляду заяви у відповідності до правил ч.3 ст. 442 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи заяви, надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2015 з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором про надання кредиту №999-00056364/1 від 28.05.2013 в розмірі 73373,34грн., а також судових витрат в сумі 733,73грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2020 замінено стягувача ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» у виконавчому листі №643/17390/14-ц, виданому на підставі вищевказаного рішення суду.

04.02.2021 Салтівським ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м.Харків) відкрито виконавче провадження №64326987, №64326890 у Салтівському ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м.Харків).

30.08.2021 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчими провадженнями №64326987, №64326890.

08.08.2023 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженні №64326890 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з інформацією з АСВП виконавчі провадження №64326987, №64326890 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника завершено у Салтівському ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м.Харків).

06.12.2021 між ТОВ ФК «ФІНРАЙТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №001/06/12, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №999-00056364/1 від 28.05.2013 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС».

Такі обставини підтверджено копіями заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2015, ухвали Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2020, договору факторинг №001/06-1 від 06.12.2021, Додатку №1 до договору факторингу від 06.12.2021 Реєстру договорів, права вимоги за якими відступається та боржників за такими договорами, платіжних доручень, довідки АТ «Сбербанк» від 01.03.2021, інформацією пошуку в АСВП від 07.11.2023, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» , Статуту ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2021, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2021, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.08.2023 (а.с.2-5, 20-37, 105-112).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така зміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статі 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи із змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20.11.2013 № 6-122цс13.

Отже, підставою для зміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме, замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчого провадження чи за інших підстав.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №643/4902/14-ц, від 31.10.2018 у справі №201/8548/16-ц та від 15.08.2018 у справі №190/2119/14-ц.

За таких обставин, суд вважає, зо є правові підстави для заміни вибулого стягувача на його правонаступника.

Далі, заявник просить видати дублікати виконавчих листів до боржника.

Встановлено, що на виконання рішення Московського районного суду по справі № 643/17390/14-ц від 30.01.2015 видані виконавчі листи.

Між тим, згідно з інформацією з АСВП виконавчі провадження №64326987 та № 64326890 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника завершено в Салтівському ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м. Харків).

Відповідно до офіційної інформації з АСВП станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника на примусовому виконанні не перебуває.

Так, відповідно до п. 17.4) ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у нової редакції у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до Висновку ВС від 18.11.2020 у справі № 263/4331/18, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09.10.2019 у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Верховний суд зауважив, що аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до Постанови Верховного суду України № 260/2595/22 від 15 березня 2023 року особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Тобто, якщо строк пред`явлення повинен був закінчитись 24 лютого 2022 року та/або після цієї дати, відповідно до вищевказаних прикінцевих та перехідних положень: перервався, в період воєнного стану не обчислюється; стягувач має право отримати дублікати/оригінали виконавчих документів, так як строк пред`явлення не закінчився і відновиться тільки після скасування воєнного стану.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Крім того, Верховний суд у своїй Постанові від 24.01.2022 року у справі № 18/113- 53/81 висловив позицію про те, що процесуальний закон не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує наводити причини втрати.

За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату не порушує прав боржників та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі.

Отже, враховуючи вищезазначене у суду є підстави для видачі дублікатів виконавчих листів через втрачання їх оригіналів.

Далі, відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як встановлено текстом вище, згідно з інформацією з АСВП виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника відсутні.

Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувана), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Так, суди при розгляді заяв стягувачів виходять з того, що такі причини (обставини) повинні: по-перше бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт; по-друге: причини пропуску процесуального строку виникли не з вини стягувачів виконавчих листів після закінчення строку пред`явлення їх до виконання.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, n. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (EstimaJorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-11, n. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року)».

Єдине застосування закону є визначальним задля додержання принципу рівності перед законом. Окрім того, питання правової визначеності й передбачуваності є невід`ємною складовою верховенства права. Ухвалення судових рішень всупереч зазначеній правовій позиції судів апеляційних інстанцій може бути ознакою порушення принципу правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права, закріпленого п. 1 ч. З ст. 2 ЦПК України.

У справі «Войтепко проти України» суд повторно наголошував, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

Відповідно до ч.І ст. 12 Закону України « Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною Радою України, в Україні з 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан на 30 днів, який неодноразово продовжувався і діє на даний час (згідно указу від 26 липня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану» воєнний стан продовжений до 15 листопада 2023 року).

У відповідності до підпункту 4 пункту 10-2 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Зважаючи на те, що в Україні запроваджено воєнний стан з 24 лютого 2022 року і він досі триває, а також, з огляду на положення Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», строк повторного пред`явлення виконавчого листа може бути перервано та встановлено останнім днем пред`явлення до виконання - день припинення або скасування воєнного стану в України.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22:

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання».

Отже, якщо постанова про повернення виконавчого документу була винесена 24 лютого 2019 року та пізніше строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не буде вважатися пропущеним, оскільки він переривається та не обліковується, згідно вищевказаного Указу Президента України.

27.05.2015 повністю ліквідовано AT "Імексбанк" згідно рішення Національного банку України.

Згідно з п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) ліквідація банку - це процедура припинення діяльності банку відповідно до законодавства.

Встановлено, що 31.03.2020 між AT "Імексбанк" та ТОВ "ФК «ФІНРАЙТ" укладено договір №126 про відступлення право вимоги, згідно з яким зобов`язання за кредитним договором перейшло до нового кредитора.

Заявник в обґрунтування вимог заяви, в тому числі щодо поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання посилається на те, що у зв`язку з ліквідацією AT "Імексбанк" були закриті територіальні відділення банку та звільнені всі місцеві співробітники, що здійснювали судовий супровід кредитних справ.

Суд проаналізувавши вищевикладене та зазначені обставини, вважає, що попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків за об`єктивних причин, що не залежали від нього, атому пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання в період ліквідації не залежало від стягувача AT "Імексбанк" та є поважною причиною та підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Виконання судових рішень у справах будь-якого типу провадження є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому в рішенні ЄСПЛ у справі «ПІмалько проти України» суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, шоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін, тому було б незрозуміло, якби стаття б детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас, не передбачала виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від ЗО червня 2009 року № 16-рп/2009, суд зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 433, 512, 514 ЦК України, ст.ст.1, 12, 15 ЗУ «Про виконавче провадження», п. 17.4) ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у нової редакції,

п о с т а н о в и в:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» в особі представника керівника юридичного відділу Н.С. Семенчикової, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Замінити стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАЕІЯ «ФІНРАЙТ» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» () у виконавчих листах №643/17390/14-ц.

Замінити стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАЕІЯ «ФІНРАЙТ» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» () у виконавчому провадженні №64326890.

Замінити стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАЕІЯ «ФІНРАЙТ» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» () у виконавчому провадженні №64326987.

Видати дублікати виконавчих листів щодо боржника ОСОБА_1 по справі №643/17390/14-ц.

Поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя О.О. Сугачова