Справа №760/9241/22 Провадження №6/760/636/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» липня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючої - судді Тесленко І. О.,

за участю секретаря судового засідання - Бережної С. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 760/9241/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою власністю, -

встановив:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Солом?янського районного суду м. Києва із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, у справі № 760/9241/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою власністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 червня 2024 року вищевказана заява надійшла в провадження судді Тесленко І. О.

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою власністю.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року позов задоволено частково. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності: за ОСОБА_1 - на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та складається з трьох кімнат, жилою площею 37,30 кв. м, загальною площею 57,60 кв. м; за ОСОБА_2 - на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та складається з трьох кімнат, жилою площею 37,30 кв. м, загальною площею 57,60 кв. м; за ОСОБА_1 - на 1/2 частину автомобіля марки SKODА ОСТАVІА, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; за ОСОБА_2 - на 1/2 частину автомобіля марки SKODА ОСТАVІА, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 4465,04 грн. (а. с. 123-126).

26 червня 2023 року Солом`янським районним судом міста Києва видано виконавчий лист для примусового виконання (а. с. 212).

Через канцелярію Солом`янського районного суду міста Києва Матюшенком В. Л. подано заяву (вх. № 39970 від 17.06.2024 року) про виправлення помилки у виконавчому листі щодо зазначення дати народження, а саме вказати дату народження ОСОБА_2 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 760/9241/22, призначено до розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавали.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про виправлення помилки у виконавчому листі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, проаналізувавши норми цивільного процесуального права які регулюють порядок виправлення помилок у виконавчому листі, суд встановив наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року

№ 1404-VIII, виконавчий лист є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 265 ЦПК України, рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Однак, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в рішенні Солом?янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2023 року дата народження ОСОБА_2 не вказана.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 червня 2023 року Солом`янським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист щодо божника ОСОБА_2 та останній не містить реквізитів боржника, а саме дати народження.

У відповідності до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду України, суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, яке передбачає як прийняття судом остаточного рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

ЄСПЛ вказує, що право на суд, захищене статтею 6 Конвекції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року

№ 1404-VIII.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року

№ 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року

№ 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року

№ 1404-VIII на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц (провадження № 61-1115св18), від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18).

Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19).

Отже, суд, дослідивши заяву про виправлення помилки у виконавчому листі, матеріали справи, не знайшов підстав для виправлення помилки у виконавчому листі, оскільки у виконавчому листі судом помилки не допущено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку що у задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому листі у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статями 258 - 261, 353 - 355, 432 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 760/9241/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою власністю, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. І. Тесленко