РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Мукачево Справа № 303/4876/24

2/303/911/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Чухайло К.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

до відповідача: ОСОБА_3

третя особа: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради

про розірвання шлюбу та встановлення факту перебування дитини на самостійному вихованні та повному утриманні батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , зазначивши третьою особою по справі Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, в якому просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, визначити місце проживання їх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі Діти) за місцем проживання батька, а також встановити факт перебування Дітей на самостійному вихованні та повному фінансовому утриманні батька без участі матері.

Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Їх шлюб існує лише формально, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому його слід розірвати.

За доводами позивача, Діти проживають з січня 2024 року разом з ним, натомість мати не цікавиться їх життям, не дбає про їх розвиток та фактично самоусунулась від їх виховання та утримання.

Заявник змушений звернутися до суду з метою вирішення питання юридичної фіксації факту самостійного виховання та утримання Дітей для забезпечення можливості одноосібно звертатись до державних та освітніх закладів в їх інтересах, мати право на одержання державної допомоги як батько, який самостійно виховує Дітей.

На підставі ухвали суду від 24 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 31 липня 2024 року позовну заяву в частині вимог про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 та перебування його на самостійному вихованні та повному фінансовому утриманні позивача без участі матері, а також позовної вимоги про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 - залишено без розгляду на підставі поданих позивачем заяв.

В свою чергу, позивач підтримує та просить задовольнити позовні вимоги щодо розірвання шлюбу між ним та відповідачем, а також встановлення факту перебування ОСОБА_4 на самостійному вихованні та повному утриманні батька.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, натомість від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх з довірителем відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак 18.07.2024 року від неї надійшла заява про визнання позовних вимог, а також про розгляд справи за її відсутності.

Уповноважений представник третьої особи 18.07.2024 року подала до суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, а також заяву по розгляд справи без її участі.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 29 жовтня 2005 року виконкомом Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №40 (а.с. 31).

Сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6-7, 15).

У поданому до суду висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 18.07.2024 року №2407/01-39/42-24 зазначено, що у зв`язку з розлученням батьків, враховуючи відсутність заперечень з боку ОСОБА_3 щодо проживання дитини з батьком, внаслідок неможливості утримувати та виховувати сина, беручи до уваги думку дитини, місце реєстрації та фактичне місце її проживання, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини (протокол №13 від 17.07.2024 року), орган опіки та піклування вважає доцільним залишити дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на проживання з батьком ОСОБА_1 .

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 18.07.2024 року, вона визнала позовні вимоги позивача та просила врахувати суд, що наразі не має можливості займатись вихованням дитини - ОСОБА_4 та не здійснює його фінансове утримання, оскільки готує документи для виїзду за кордон. Єдиною особою, яка здійснює виховання та повне утримання сина ОСОБА_6 є його батько ОСОБА_1 .

У зв`язку з наведеним, відповідач просить суд винести рішення у підготовчому судовому засіданні по суті спору та задовольнити вимоги позивача (а.с.51).

Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з пунктом 2 частини першої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до частини другої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює

рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній

частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і

дослідження інших обставин справи.

У ситуації, що склалася по справі позовні вимоги ОСОБА_1 визнані ОСОБА_3 безумовно, тому підлягають задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

За таких обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог щодо розірвання шлюбу та встановлення факту перебування ОСОБА_4 на самостійному вихованні та повному утриманні батька.

Також, частиною першою ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною третьою ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем було сплачено судовий збір за три позовні вимоги (з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру) у сумі 2906,88 гривень.

З урахуванням ухвали суду від 31 липня 2024 року, позовну заяву в частині вимог про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 та перебування його на самостійному вихованні та повному фінансовому утриманні позивача без участі матері, а також позовної вимоги про визначення місця поживання дитини ОСОБА_4 - залишено без розгляду на підставі поданих позивачем заяв, а тому судовий збір в цій частині не підлягає поверненню.

Натомість дві позовні вимоги про розірвання шлюбу, а також встановлення факту перебування ОСОБА_4 на самостійному вихованні та повному утриманні батька судом задоволено.

З огляду на зазначене, позивачу слід повернути з державного бюджету суму 968,96 грн. сплаченого судового збору (1937,92 х 0,5 = 968,96) на підставі квитанції №TZD4-7M78-9UZE від 15.06.2024.

Решту суми понесених позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 1291 Конституції України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, статтями 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 142, 263-265,315, 354, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 - задоволити.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 29 жовтня 2005 року виконкомом Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №40.

3. Встановити факт відносно того, що на самостійному вихованні та повному утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків понесених ним судових витрат зі сплати судового збору у сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп), сплачених на підставі квитанції №TZD4-7M78-9UZE від 15.06.2024.

4.1. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп) сплаченого судового збору.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

7. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Третя особа: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, м.Мукачево, вул. Духновича 2, .

Суддя В.В. Кость