23.07.2024 Єдиний унікальний номер 205/8622/24
Справа № 205/8622/24
Провадження № 2о/205/221/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за згодою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року заявники звернулися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначили, що вони з 23.08.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між заявниками припинено у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, відмінності характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки, а ведення спільного господарства не здійснюється на протязі останніх 13 років. Між заявниками досягнуто згоди стосовно місця проживання, участі у забезпеченні умов життя та вихованні неповнолітньої дитини. Майнові спори між ними відсутні.

Враховуючи викладене, заявники звертаються до суду та просять шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_2 дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали до суду заяви в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, вимоги заяви підтримала та просили їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2007 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 23 (а.с. 15).

Батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 16).

Положеннями ч. 3 ст. 293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей.

Сімейним кодексом України визначено, що шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

При цьому, згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Заявники досягли згоди щодо істотних умов утримання дитини, визначення місця її проживання і виховання, шляхом укладення 24.06.2024 нотаріально посвідченого договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні (а.с. 22-23).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Положеннями ч. 1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що заявники намірів поновлювати шлюбні стосунки та можливості примирення не мають. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між заявниками неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 109, 112-115 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 247, 258-259, 263-268, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за згодою подружжя задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований 23 серпня 2007 року Виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 23 розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_2 дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя: Федотова В.М.