ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/125/24 Справа № 690/217/21
УХВАЛА

29 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Фетісової Т. Л.,

секретаря - Ярошенка Б. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича про роз`яснення постанови Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Управління Держпраці у Черкаській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної трудовим каліцтвом, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 20 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ПрАТ «ВКВ» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок трудового каліцтва, у розмірі 865468,09 грн за період з 20 лютого 2019 року до 31 серпня 2022 року, у розмірі 843500,00 грн одноразово за три роки наперед з 01 вересня 2022 року до 31 серпня 2025 року, у вигляді стягнення щомісячних платежів, у розмірі 70 відсотків ступеня втрати ОСОБА_1 професійної працездатності від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, яка буде встановлена на той час відповідним законом України про державний бюджет України на 2025 рік, починаючи з 01 вересня 2025 року і довічно, та моральну шкоду у розмірі 2000000,00 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «ВКВ» задоволено частково. Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 20 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ПрАТ «ВКВ» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок трудового каліцтва, у розмірі 232747,28 грн за період з 22 листопада 2019 року до 17 січня 2021 року та моральну шкоду у розмірі 500000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

10 липня 2024 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Слободянюка А. І. про роз`яснення резолютивної частини постанови Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року згідно з постановою КМУ від 12.01.2022 № 14, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної трудовим каліцтвом, в частині того, чи підлягає відшкодування призначеної судом матеріальної шкоди, витрат по оплаті судово-психологічної експертизи та моральної шкоди, з урахуванням або без урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Заяву мотивує тим, що до стягнення, згідно вказаного судового рішення, підлягала загальна сума 735285,28 грн (500000,00 + 232747,28 + 2538,00).

Натомість, в процесі виконання судового рішення із ПАТ «ВКВ» стягнуто лише 642538,00 грн, з яких різниця 92747,28 грн пішла на сплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів, в той час як суми відшкодування матеріальної шкоди, витрат по оплаті судово-психологічної експертизи та моральної шкоди в судовому рішенні визначені без відрахування з них податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Відтак, ПАТ «ВКВ» самостійно розраховувало суми податкових відрахувань і зменшило суми, призначені судом, на суми нарахованих податків, зборів та інших обов`язкових платежів, незважаючи, що не мали для цього відповідних підстав і такі дії суперечили резолютивній частині судового рішення, фактично в односторонньому порядку, змінивши саму суть, резолютивну частину, прийнятого рішення.

Вважає, що відсутність у резолютивній частині судового рішення чіткої конкретизації і зазначення словосполучення «з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів» або «без урахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів» дозволяє тлумачити судове рішення неоднозначно, в цій частині є нечітким або незрозумілим, що є підставою для більш повного та ясного роз`яснення судового рішення, розуміння якого викликає труднощі при його виконанні, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» 25.07.2024 подало заперечення в якому просило суд відмовити у задоволенні заяви поданої представником позивача про роз`яснення постанови суду апеляційної інстанції.

Товариство вважає, що у поданій заяві про роз`яснення судового рішення фактично ставиться питання не про роз`яснення, а без будь-яких правових підстав про звільнення позивача від обов`язку сплати податків та зборів. Також в поданій заяві представник позивача фактично просить суд надати юридичну (податкову) консультацію щодо застосування норм податкового права, проте надання податкових консультацій законом віднесено до компетенції контролюючих (податкових) органів (п. 52.1 ст. 52, пп. 41.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України).

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені ст. 171 ПК України. Таким чином, Товариство, здійснюючи виплату доходу на користь позивача та виступаючи в ролі податкового агента, було зобов`язане утримати «із суми такого доходу за його рахунок» та сплатити суму податку на доходи фізичних осіб та суму військового збору, використовуючи ставки, встановлені в ПК України.

Крім того, ч. 2 ст. 271 ЦПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Водночас постанова апеляційного суду вже виконана Товариством, отже представник позивача просить надати роз`яснення вже фактично виконаного Товариством рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Слободянюка А. І., перевіривши матеріали справи та доводи заяви, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як свідчить тлумачення ч. 1 та ч. 2 ст. 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі №233/3676/19 (провадження №14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`яснення підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Як вбачається із змісту постановленого апеляційним судом рішення, що із ПАТ «ВКВ» на користь ОСОБА_1 , у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок трудового каліцтва, стягнуто 232747,28 грн, у відшкодування моральної шкоди, стягнуто 500000,00 грн та понесені позивачем витрати по оплаті судово-психологічної експертизи у загальному розмірі 2538 грн без стягнення податків та обов`язкових платежів.

Питання щодо оподаткування доходів фізичних осіб, в тому числі, сум відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, регулюється розділом ІV Податкового кодексу України (далі ПКУ України), в якому визначено доходи, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, та доходи, що не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відповідно до пп. 14.1.180. п. 14.1. ст. 14 ПКУ податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Статтею 168 ПКУ встановлено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету (в тому числі і податків на доходи фізичних осіб), згідно з підпунктом 168.1.1. пункту 168.1. якого податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

У свою чергу п. 176.2. ст. 176 ПКУ передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані зокрема своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

На ряду з цим, у п. 163.1 ст. 163 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (п. 164.1 ст. 164 ПК України та пп. 164.1.1 цього пункту).

Відповідно до п. «а» пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 16 січня 2020 року № 466 ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23 травня 2020 року, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Крім того, доходи визначені ст. 163 ПК України, є об`єктом оподаткування військовим збором (пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу ХХ розділу ХХ ПК України).

При цьому, судові витрати, зокрема витрати на проведення експертизи, оподатковуються податком на доходи фізичних осіб та військовим збором на загальних підставах.

Таким чином, чинним податковим законодавством передбачено, що юридична особа, яка відшкодовує на користь фізичної особи матеріальну та моральну шкоду та судові витрати, зокрема і витрат на експертизу, за рішенням суду виступає щодо такої фізичної особи податковим агентом та зобов`язана утримати із суми цього відшкодування податки та збори і перерахувати від імені та за рахунок фізичної особи їх до бюджету, крім випадків відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, спрямованих безпосередньо її життю та здоров`ю або сум що не перевищують чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року.

Зі змісту заяви, про роз`яснення судового рішення, вбачається, що представник позивача прохає суд роз`яснити та надати тлумачення застосування норм податкового законодавства при виконанні судового рішення, яким стягнуто матеріальну та моральну шкоду на користь позивача.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у роз`ясненні резолютивної частини постанови Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року у справі 690/217/21 в частині здійснення ПрАТ «ВКВ» оплати податків та обов`язкових платежів, оскільки судове рішення є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення, судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання судового рішення, а питання поставлене в заяві стосується механізму виконання постанови суду в частині оподаткування доходу платника податків та зборів, який чітко визначений податковим законодавством є обов`язковим у застосуванні та не потребує додаткового роз`яснення.

В свою чергу колегія суддів дійшла висновку, що посилання ПАТ «Ватутінський комбінат вогнетривів» в запереченнях на виконання постанови апеляційного суду Товариством, не заслуговує на увагу при розгляді заяви, так як у підтвердження такого солідарного виконання останнім не надано суду апеляційної інстанції належних доказів.

Частиною 4 ст. 271 ЦПК України визначено, що про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст. ст. 271, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича про роз`яснення резолютивної частини постанови Черкаського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року у справі 690/217/21 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Т. Л. Фетісова