КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6539/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кухаренко Ольги Володимирівни на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 7 грудня 2023 року (суддя Шролик І.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

встановила:

у жовтні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2023 року і до досягнення нею 23 років, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року, мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний час найстарша дочка ОСОБА_7 навчається на першому курсі у Приватній установі «Університет «Київська школа економіки» на денній формі навчання, не працює, тому потребує матеріальної допомоги.

Позивачка стверджувала, що зверталася до відповідача з проханням брати участь в утриманні дочки, однак відповідач відмовився.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 7 грудня 2023 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання 30 червня 2027 року.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кухаренко О.В. просить рішення суду змінити, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Представник позивачки вважає, що суд першої інстанції не мав правових підстав для зменшення розміру аліментів, не врахував потребу дитини в матеріальній допомозі, необхідності у забезпеченні її підручниками, канцтоварами та літературою, а також інші потреби дорослої дитини.

Також представник позивачки вважає, що суд повинен був врахувати доходи

відповідача, який може сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи апеляційним судом проведено без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року, мають трьох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 5 вересня 2016 року шлюб сторін розірвано.

Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з 18 вересня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 досягла повноліття.

Згідно довідки Приватної установи «Університет «Київська школа економіки» від 13 вересня 2023 року № 179-23-ІС, ОСОБА_7 , 2005 року народження, є студенткою 1 курсу денної форми здобуття освіти освітньої програми «Кібербезпека» спеціальності 125 «Кібербезпека та захист інформації» Приватної установи «Університет «Київська школа економіки». Термін навчання за освітньою програмою - 3 роки 10 місяців, з 4 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (с.с.23).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дочка сторін продовжує навчання на денній формі, тому працевлаштуватися можливості не має і потребує матеріальної допомоги батьків. При визначенні розміру аліментів суд врахував, що відповідач має стабільний заробіток, розмір його доходу, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, тому вважав, що аліменти у розмірі 1/8 частини від доходу (заробітку) батька будуть достатніми, щоб забезпечити повнолітній доньці належний рівень для проживання та навчання.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про наступне.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дочки, сина, які продовжують навчання є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006р.

«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

За змістом статі 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є дочкою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що донька сторін потребує матеріальної допомоги та наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на період навчання дочки.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Однак, пред`являючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини усіх його доходів, позивачкою не надано доказів у підтвердження визначеного нею розміру аліментів.

Позивачка обмежилася наданням тільки довідки про навчання її доньки в Приватній установі «Університет «Київська школа економіки».

Будь-яких доказів витрат, які вона несе на утримання дочки щомісячно, та розрахунку необхідних витрат повнолітньої дочки, позивачкою надано не було.

Також позивачкою не надано документів, які б підтвердили розмір її доходу.

Доводи апеляційної скарги представника позивачки, що відповідач за своїм матеріальним становищем може сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від своїх доходів, не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на

позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-80 ЦПК України).

Враховуючи не надання позивачкою доказів у підтвердження необхідності отримувати аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача, а також враховуючи дохід відповідача, відсутність доказів розміру коштів, які на утримання дочки витрачає позивачка, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що аліментів у розмірі 1/8 частини від доходу відповідача буде достатньо для матеріальної допомоги повнолітній дочці.

Доводи апеляційної скарги, що зменшивши розмір аліментів, суд порушив охоронювані законом права та інтереси повнолітньої дитини на належне матеріальне утримання, колегія суддів вважає безпідставними.

Частиною 1 статті 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

ОСОБА_7 досягла повноліття, а відтак не є дитиною.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 року» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб - 2684 гривні, а мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 6 700грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 гривень, з 1 квітня - 8000 гривень.

З наявної в матеріалах справи довідки про доходи відповідача вбачається, що його заробітна плата у період з серпня по жовтень 2023 року становила у середньому 128029грн, а відтак аліменти на ОСОБА_4 у визначеному судом розмірі становлять більше 16 000грн щомісячно, що у двічі перевищує мінімальну заробітну плату.

Посилання у апеляційній скарзі, що протягом останніх 7 років позивачка одноособово утримувала трьох дітей, а відповідач злісно ухилявся від сплати аліментів, належними доказами не підтверджені, а з довідки про доходи відповідача вбачається, що з його заробітної плати відраховується частина на аліменти.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що законодавство не передбачає обов`язку позивача обґрунтовувати розмір загальних витрат на дитину, є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, доведення необхідного розміру аліментів на дочку, яка продовжує навчання, є предметом доказування у даному спорі, як і розмір утримання, яке надає другий з батьків.

Однак, у підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, розміру аліментів, позивачкою не було надано жодного належного доказу. Не були надані такі докази та розрахунки і до апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для висновку про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм

процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кухаренко Ольги Володимирівни залишити без задоволення, заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 7 грудня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І.Ящук