Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1681/24

номер провадження 2/695/945/24

17 липня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Землянухіної Є.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Федини О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Федини Олександра Васильовича до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_1 адвокат Федина О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.02.2018 шлюб між сторонами розірваний, відповідач змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2018 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини середньомісячного заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня звернення до суду 23.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного вище рішення суду видано виконавчий лист та звернено його до виконання, триває виконавче провадження. Відповідач від належного виконання батьківських обов?язків ухилялася, у зв?язку з чим постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.04.2024 суд визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП. Постанову суд вмотивував окрім іншого актом обстеження умов проживання від 14.02.2024, згідно якого встановлено, що відповідач близько 2 місяців з дітьми не проживала, а обов?язки з виховання, навчання та догляду дітей виконують бабуся та дідусь. Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21.09.2023 відповідача засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням відповідно до ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком тривалістю один рік. На даний час триває розгляд клопотання Золотоніського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_2 для відбування призначеного покарання. Окрім того, 15.02.2024 відповідача у кримінальному провадженні № 0000075 від 16.01.2024 за ч.2 ст.309 КК України було затримано за підозрою у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та обрано запобіжний захід тримання під вартою. На даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні перебуває також на розгляді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. У зв?язку з викладеним вище, з березня 2024 року син сторін ОСОБА_5 постійно проживає з позивачем та перебуває на утриманні саме ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного вище, просить припинити стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини середньомісячного заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.05.2024 відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Федина О.В. у підготовчому судовому засіданні просив ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Уточнив позовні вимоги та вказав, що у прохальній частині позовної заяви було допущено технічну помилку, а саме: у розмірі частини середньомісячного заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого представника.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.02.2018 позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрований 23.12.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Золотоніському району Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Присвоєно відповідачу дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2018 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини середньомісячного заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня звернення до суду 23.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21.09.2023 визнано винною ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено їй покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Звільнено ОСОБА_2 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.02.2024 застосовано до підозрюваної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Згідно висновку комісії акту обстеження умов проживання від 26.03.2024 начальника Служби у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту Виконавчого комітету Золотоніської міської ради ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 умови проживання добрі, для дитини створені належні умови для повноцінного розвитку, навчання та виховання.

Відповідно до довідки №122 від 05.04.2024 голови квартального комітету №15 ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 . За даною адресою проживає з сином ОСОБА_5 , 2016 року народження, не зареєстрований.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2024 кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_2 , що обвинувачуються за ч. 2 ст. 307 КК України, призначено до судового розгляду. Продовжено термін запобіжного заходу тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що обвинувачуються за ч. 2 ст. 307 КК України, на 60 діб, тобто по 06.06.2024 включно.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.04.2024 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст.179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Ст. 92 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 , не проживає з матір`ю ОСОБА_2 , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача батька дитини, а проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено судом неповнолітній ОСОБА_5 , проживає з батьком - позивачем у справі та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Окрім цього слід зазначити, позицію відповідача у справі, а саме те, що вона не заперечує, щодо задоволення позовних вимог.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 ..

Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з 01.03.2024.

Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у цілому, доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов представника ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) адвоката Федини Олександра Васильовича до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про припинення стягнення аліментів задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2018 у справі №695/188/18, починаючи з 01.03.2024.

Відкликати виконавчий лист, виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів (справа № 695/188/18, провадження № 2/695/520/18).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено 26.07.2024.

Суддя: К.М. Ушакова