УХВАЛА
14 серпня 2024 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово - промислова компанія «Омега -Автопоставка» на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по закінченню виконавчого провадження № 71507557 та клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду,
13.08.2024 року Заявник ТОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» в особі представника адвоката Лончак Т.І. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петренко О.С. по закінченню виконавчого провадження № 71507557,
- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петренко О.С. у виконавчому провадженні № 71507557 від 11.04.2023 року.
Також Заявником подано клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду.
Дослідивши скаргу, додані до неї документи, вирішуючи клопотання про поновлення пропущеного строку, суд приходить до наступного висновку.
Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Згідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Із змісту наведених правових норм вбачається, що підставою для поновлення строку для подання скарги є факт пропуску заявником такого строку з поважних причин.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Заявляючи клопотання про поновлення строку на подання скарги Заявник зазначає наступне.
У березні 2023 року заявник, який є стягувачем за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості, направив на виконання до Вознесенівського ВДВС виконавчий лист та 20.04.2023 року Заявник ТОВ «Омега» отримав Постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 11.04.2023 року.
12.08.2024 року Стягувачу стало відомо про наявність спадкоємців у боржника по виконавчому провадженню, у зв`язку з чим стягувач не погоджується з закінченням виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника. Заявник зазначає, що виконавцем не вжито ніяких заходів для з`ясування кола спадкоємців після смерті боржника, про що свідчить те, що постанова про відкриття виконавчого провадження та про його закінчення винесені в один і той же день.
Тобто, зі змісту скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку вбачається, що оскаржувану постанову Заявник отримав 20.04.2023 року, з її змістом та підставами закриття виконавчого провадження був обізнаний, вбачав, що виконавче провадження не зупинялося, отже йому відомо було про недотримання, на його думку, державним виконавцем вимог закону щодо необхідності встановлення кола спадкоємців після смерті боржника. Після отримання вказаної постанови у квітні 2023 року Заявник мав право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження для з`ясування які саме дії вчинялись державним виконавцем до винесення оскаржуваної постанови, проте відповідних заходів не вчинив. Строк звернення зі скаргою на дії державного виконавця сплинув на початку травня 2023 року, проте зі скаргою до суду Заявник звернувся пізніше ніж через рік з моменту, як дізнався про порушення своїх прав.
Проте, зазначені обставини не спростовують того, що Заявник, будучи ознайомленим з квітня 2023 року з текстом постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника, винесеною в день відкриття виконавчого провадження, був обізнаний про необхідність зупинення виконавчого провадження для з`ясування питання правонаступництва та про порушення своїх прав, оскільки права Стягувача порушені не наявністю спадкоємця боржника, а тим, що ця обставина не була перевірена до закінчення виконавчого провадження.
Крім того, Заявник міг своєчасно ознайомитись з даними реєстру судових рішень та виявити необхідну інформацію про наявність спадкоємців, оскільки судове рішення, на яке посилається Заявник оприлюднено 21.11.2022 року, тобто до винесення оскаржуваної постанови державного виконавця.
Отже, суд вважає, що вказані у клопотанні про поновлення пропущеного строку обставини не є достатніми, переконливими для поновлення пропущеного строку для подачі скарги та не відносяться до непереборних, пов`язаних із дійсними істотними труднощами, а також не належать до тих, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.
Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).
Таким чином, беручи до уваги, що заявником не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у поновленні заявнику строку для подачі скарги.
За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку, встановленого законом і судом відмовлено в поновленні такого строку з огляду на відсутність поважних причин такого пропуску, суд дійшов до висновку про залишення скарги без розгляду та повернення її Заявнику.
Керуючись ст. ст.126, 447, 448, 449 ЦПК України, суд,
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю « Торгово-промислова компанія «Омега -Автопоставка» про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця залишити без задоволення.
Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Торгово-промислова компанія «Омега -Автопоставка» на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по закінченню виконавчого провадження № 71507557 - залишити без розгляду та повернути її заявнику.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя В.В. Калюжна