"29" липня 2024 р. Справа № 363/3722/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., перевіривши заяву

ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Тетяна Миколаївна, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаною заявою.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами убачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Статтею 316 ЦПК України визначена підсудність зазначеної категорії справ і заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ч.6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Правовідносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання, випадки їх обмеження регулює Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, визначено термін місця проживання. Це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до частини 2 статті 16 Прикінцевих положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим.

Аналізуючи зазначені вище положення чинного законодавства, слідує, що дана категорія справ розглядається за місцем реєстрації заявника.

Таким чином, враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що наданий заявник не надав суду документу, який підтверджує зареєстроване місце проживання заявника.

У зв`язку з цим, суд, встановлюючи місце проживання позивача, враховує інформацію з інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи відповідно до якої у заявника відсутнє зареєстроване місце проживання.

Заявник в заяві зазначив місце проживання за адресою: буд. АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії паспорту, заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

На підтвердження місця проживання не надав жодного доказу, у зв`язку із чим суд не має можливості встановити, чи підсудна вказана заява саме Вишгородському районному суду Київської області.

Отже, заявнику слід подати до суду докази місця проживання.

Керуючись ст.ст. 95, 177, 185, 294 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Тетяна Миколаївна, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщинизалишити без руху.

Заявнику надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді десяти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява відповідно до ст. 185 ч. 3 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Олійник