ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 серпня 2024 року

м. Харків

справа №612/66/24

провадження № 22-ц/818/2778/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Смелянець К.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи - Орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи: Орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 07 травня 2024 року, постановлене під головуванням судді Лобановської С.М.,-

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи: Орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 07 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини належним чином. Покладено контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо доньки на орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, не надав належної і вмотивованої оцінки аргументам та доказам наданих позивачем та висновку Органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав відносно її матері. Зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що рішенням Амур-Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська № 199/5211/52 від 14.11.2022 року ОСОБА_2 вже була позбавлена батьківських прав по відношенню до неї, однак постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена і рішення Амур- Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська № 199/5211/52 від 14.11.2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, у задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування відмовлено. Вказує, що будучи вже повернутою в біологічну родину до неї та до інших дітей в родині було негативне відношення, відсутність поваги, неналежний догляд та відсутність піклування. Мати постійно свариться, ображає її, у них часто виникають конфлікти. Також два роки тому відносно неї здійснювалося домашнє насильство зі сторони матері та вітчима, мати здійснює психологічний тиск, а саме контролює її спілкування з подругою. Зазначає, що вона сама пішла з родини, тому що не могла більше витримувати приниження та недбале відношення.Відповідно до наказу Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району та рішення Близнюківської селищної ради Лозівського району її було передано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 . Наказом Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району № 01-04/57 від 24.11.2023 року вона взята на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки та жорстоко поводиться з нею. Навіть отримавши можливість виправитися все одно її відношення не змінилося.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу не надала. У судове засідання суду апеляційної інстанції повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 змінила свою поведінку у кращу сторону (прибраний будинок, наявний запас харчових продуктів), що підтверджується матеріалами справи. При цьому, суд прийняв до уваги заперечення відповідачкою позову про позбавлення її батьківських прав, що свідчить про інтерес ОСОБА_2 до неповнолітньої дитини ОСОБА_4 . З висновку органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 31.01.2024 року № 02-35/366 вбачається, що орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Однак, згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вивчивши вищенаведений висновок органу опіки та враховуючи позицію ОСОБА_2 , суд першої інстанції не погодився з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки та поставився до нього критично, оскільки такий висновок не містив достатнього обґрунтування доцільності такого рішення з урахуванням змін у поведінці ОСОБА_2 , позиції відповідачки не надана належна оцінка, і, як наслідок, висновок про нехтування матір`ю своїми обов`язками, суд першої інстанції вважав - передчасним.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.07.2022 року та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 07.07.2022 року № 7.

Рішення Амур-Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська № 199/5211/52 від 14.11.2022 року ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 передано Органу опіки та піклування в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області для подальшого влаштування у сімейні форми виховання.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена і рішення Амур- Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська № 199/5211/52 від 14.11.2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, у задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав, передачу дитини та стягнення аліментів відмовлено.

На підставі рішення Близнюківської селищної ради № 320 від 28.09.2023 року про вибуття ОСОБА_1 з сім`ї патронатного вихователя та акту про факт передачі ОСОБА_1 в сім`ю матері ОСОБА_2 від 02.10.2023 року, ОСОБА_1 повернуто з сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 до сім`ї матері ОСОБА_2 .

Згідно листа начальника СЮП ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 02.11.2023 року № 12776/119-60/01-2023, у нього на розгляді знаходиться матеріал зареєстрований в ЄО за № 22010 від 01.11.2023 року, про те, що 01.11.2023 року о 10 годині 59 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , відбувся конфлікт. На місці події було виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що донька ОСОБА_1 не пускає її додому. Зазначила, що зранку між нею та донькою відбувся словесний конфлікт, після якого донька забрала ключі та пішла додому, а вона поїхала у справах. Пізніше приїхали власники квартири та відчинили двері, в квартирі була виявлена неповнолітня ОСОБА_1 , яка спала у ліжку. В ході подальшого розгляду повідомлення, ОСОБА_1 повідомила, що не чула дзвінків, бо в неї висока температура та вона заснула. Хворіє вже місяць, мати тільки 01.11.2023 року звернулася до лікарні. По дорозі додому мати посварилася з нею, ображала. Між ними часто виникають конфлікти, мати до неї відноситься «як до ганчірки», ображає. Також ОСОБА_1 повідомила, що 2 роки тому відносно неї здійснювалось домашнє насильство зі сторони матері та вітчима, за даним фактом вона зверталася до поліції, однак мати забирала заяви. Пояснила, що 2 роки мешкала у патронатній сім`ї і не бажала повертатись до матері. Також зазначила, що мати здійснює психологічний тиск на неї, а саме контролює спілкування з подружкою, заважає знаходитись на онлайн заняттях. Вказане також підтверджується листом начальника СЮП ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 07.02.2024 року № 2551/119-60/01-2024.

Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 07 листопада 2023 року, складеного інспектором СЮП ВП ХРУП № З ГУНП в Харківській області, ОСОБА_1 передано на лікування до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради. Вказане підтверджується листом начальника СЮП ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 08.11.2023 року № 12991/119-60/01-2023. А також випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 3148 від 08.11.2023 року.

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 09.11.2023 року, її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пішла з дому 07.11.2023 року. Після чого вона звернулася до поліції, так як хвилювалася. Ввечері її повідомили, що доньку знайшли та помістили до лікарні. Побачитися з нею не може, оскільки донька не хоче з нею спілкуватися, на телефонні дзвінки не відповідає. Зазначає, що в неї з донькою складні стосунки, вони часто сваряться, але вона її не б`є, хоче налагодити стосунки з донькою та розуміє, що для цього їм потрібна допомога психолога.

Актом обстеження умов проживання від 20.11.2023 року № 83 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , на час обстеження проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Умови проживання задовільні. Квартира обладнана необхідними меблями та побутовою технікою. Чисто, охайно. В наявності дві двоспальні ліжка, розкладний диван, дитяче ліжко. Для дітей є все необхідне для комфортного проживання. Забезпечені речами, засобами гігієни, продуктами харчування відповідно до віку та сезону. Одяг і постільна білизна, рушники чисті в належному стані.

Згідно наказу Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 24.11.2023 року № 01-05/56, неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 24.11.2023 року № 01-05/57 та рішення Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 30.11.2023 року № 467, неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.12.2023 року по справі № 638/18018/23, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 31.01.2024 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 170,00 грн за вчинення, 06.11.2023 року о 20 годині 00 хвилин, домашнього насильства відносно доньки ОСОБА_1 .

З висновку органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 31.01.2024 року № 02-35/366 вбачається, що «…на обліку служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області повторно перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як така, що опинилися в складних життєвих обставинах на підставі наказу служби у справах дітей від 24.11.2023 року № 01-05/57 за клопотання служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської області від 21.11.2023 року № 10-22/1477/23. За інформацією служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської області від 29.01.2024 року № 10-22/152/24, ОСОБА_1 , перебувала на обліку їхньої служби як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, з підстави самовільного залишення місця проживання. Підставою взяття на обліку стала інформація Сектору ювенальної превенції ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про те що, 07.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_4 , зникла дитина ОСОБА_1 . Після встановлення місця перебування ОСОБА_4 влаштовано до закладу охорони здоров`я «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради, так як дитина наполегливо просила не передавати її матері, бо відносно неї вона вчиняє психологічне та фізичне насильство. До вищезазначеної служби надходили повідомлення про вчинення психологічного насильства з боку матері ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , з цього приводу було проведено профілактичну бесіду, відібрано усні пояснення, на даний час місце перебування ОСОБА_2 не відоме, зі слів її доньки ОСОБА_7 , мати більше місяця не проживає за адресою: АДРЕСА_4 . За заявою неповнолітньої дитини ОСОБА_1 від 17.11.2023 року, дівчину влаштовано терміном на три місяці до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 . Відповідно до листа КП «Близнюківська ЦРЛ» від 30.01.2024 року № 01-22/52, неповнолітня має сімейного лікаря ОСОБА_11 , яка знаходилась на прийомі 23.01.2023 року з патронатним вихователем. За останні шість місяців з приводу здоров`я дитини, мати ОСОБА_2 до лікаря за допомогою не зверталась. Так як ОСОБА_4 вже раніше перебувала на обліку служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області з підстави неналежного виконання матері батьківських прав та вчинення психологічного насильства в сім`ї ( з 22.11.2021 року по 03.10.2023 року) вона була влаштовано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 , органом опіки та піклування селищної ради подано позовну заяву до Амур-Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська про позбавлення матері батьківських прав, рішенням, якого була і позбавлена батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини, але на підставі Постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена і рішення Амур- Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська № 199/5211/52 від 14.11.2022 року, рішення скасовано та ухвалено нове рішення. Після чого дитина була повернута в біологічну родину матері ОСОБА_2 . Працівниками служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області 29.01.2024 року було проведено бесіду щодо доцільності позбавлення матері батьківських прав та встановлено, що неповнолітня дитина страждала від психологічного та фізичного насильства, яке вчинялося з боку матері, мати не займалась виховання дитини та не створювала умов для навчання та її розвитку. Вищезазначена інформація свідчить, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків, неналежним чином піклувається про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини. Всі ці фактори можуть негативно вплинути на її психічне та фізичне здоров`я, подальший розвиток дитини. Взявши до уваги вищевказані факти та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини селищної ради, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 .»

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська № 199/5211/52 від 14.11.2022 року ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав по відношенню до неї. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена і рішення Амур- Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська № 199/5211/52 від 14.11.2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, у задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування відмовлено. Будучи вже повернутою в біологічну родину до неї та до інших дітей в родині було негативне відношення, відсутність поваги, неналежний догляд та відсутність піклування. Мати постійно свариться, ображає її, у них часто виникають конфлікти. Також два роки тому відносно неї здійснювалося домашнє насильство зі сторони матері та вітчима. З цим фактом вона зверталася до поліції, але мати забрала заяву. Тепер мати здійснює психологічний тиск, а саме контролює її спілкування з подругою. В квартирі холодно, вона захворіла, але не було ліків щоб лікуватися. Зазначає, що вона сама пішла з родини, тому що не могла більше витримувати приниження та недбале відношення. Було складено акт про знайдену дитину 07 листопада 2023 року інспектором СЮП ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області та передано її на лікування до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради. З 07 листопада 2022 року по 24 листопада 2023 року вона перебувала в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради з діагнозом Гострий бронхіт Гостра респіраторна інфекція, ринофарингіт, Диспластична кардіопатія, АХЛШ. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району та рішення Близнюківської селищної ради Лозівського району її було передано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 . Наказом Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району № 01-04/57 від 24.11.2023 року її взяли на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Мати ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки та жорстоко поводяться з нею. Навіть отримавши можливість виправитися все одно її відношення не змінилося. Посилаючись на те, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, позивачка просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Частиною першою статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення змісту частини першої статті 164 СК України дає підстави для висновку, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У частині першій статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Подібний висновок викладено у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19.

Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

Судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальній забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року).

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини (див. постанову Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц).

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18, від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивачку.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.07.2022 року та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 07.07.2022 року № 7.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська № 199/5211/52 від 14.11.2022 року ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 передано Органу опіки та піклування в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області для подальшого влаштування у сімейні форми виховання.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена і рішення Амур- Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська № 199/5211/52 від 14.11.2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, у задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування в особі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав, передачу дитини та стягнення аліментів відмовлено.

На підставі рішення Близнюківської селищної ради № 320 від 28.09.2023 року про вибуття ОСОБА_1 з сім`ї патронатного вихователя та акту про факт передачі ОСОБА_1 в сім`ю матері ОСОБА_2 від 02.10.2023 року, ОСОБА_1 повернуто з сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 до сім`ї матері ОСОБА_2 .

Після передачі дитини матері згідно акту від 02.10.2023 року, відповідачка не змінила свого ставлення до участі у вихованні дитини, продовжила нехтувати батьківськими обов`язками, не піклувалась про дитину під час її хвороби та 06.11.2023 року вчинила домашнє насильство, за яке притягнута до адміністративної відповідальності постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.12.2023 року .

Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 07 листопада 2023 року, складеного інспектором СЮП ВП ХРУП № З ГУНП в Харківській області, ОСОБА_1 передано на лікування до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради. Вказане підтверджується листом начальника СЮП ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 08.11.2023 року № 12991/119-60/01-2023. А також випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 3148 від 08.11.2023 року.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 24.11.2023 року № 01-05/57 та рішення Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 30.11.2023 року № 467, неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Згідно наказу Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 24.11.2023 року № 01-05/56, неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно Постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.12.2023 року по справі № 638/18018/23, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 31.01.2024 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 170,00 грн за вчинення, 06.11.2023 року о 20 годині 00 хвилин, домашнього насильства відносно доньки ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що за час перебування у матері, а саме з 02.10.2023 року по 07.11.2023 року, її мати - ОСОБА_2 не виконувала свої батьківські обов`язки, не піклувалася нею, не цікавилася. За цей період часу між сторонами відбувалися постійні сварки на тлі повного непорозуміння. Мати вчиняла насильство відносно неї, що підтверджується матеріалами справи. Просить суд позбавити матір - ОСОБА_2 відносно неї батьківських прав та передати її до патронатної сім`ї. Також зазначила, що під час сварок між матір`ю та нею вона постійно телефонувала патронатному вихователю ОСОБА_3 , за моральною підтримкою та порадами. Вказує, що 07.11.2023 року, будучи хворою, після конфлікту з матір`ю вона сама пішла із дому.

З 07 листопада по 24 листопада 2023 року вона перебувала в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради з діагнозом Гострий бронхіт Гостра респіраторна інфекція, ринофарингіт, Диспластична кардіопатія, АХЛШ.

В суді апеляційної інстанції патронатний вихователь ОСОБА_3 підтвердила надані пояснення ОСОБА_1 щодо телефонних розмов із нею та постійних скарг на матір та її поведінки відносно доньки.

З висновку органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 31.01.2024 року № 02-35/366 вбачається, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, неналежним чином піклувалася про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини. Всі ці фактори можуть негативно вплинути на її психічне та фізичне здоров`я, подальший розвиток дитини. Взявши до уваги вищевказані факти та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини селищної ради, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 .

Даний висновок орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області підтримав і в суді апеляційної інстанції.

Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області також наголошувала на об`єктивності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 .

Своїх заперечень на доводи апеляційної скарги відповідачка не надала.

На неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції, відповідачка жодного разу не з`явилась.

Колегія суддів вважає, що дії відповідачки свідчать про відсутність намірів та бажання змінювати своє ставлення до дитини та брати участь у її вихованні.

З огляду на висновок органу опіки та піклування та доказів наявних в матеріалах справи судова колегія вважає, що вказаних доказів достатньо для висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність факту ухилення від виконання батьківських обов`язків, не відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що сума судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви становить 1 211,20 грн, за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції становить 1 816,80 грн.

Сума судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави складає 3 028,00 грн.

Керуючись ст. ст.367,368,369,376,379,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 07 травня 2024 року - скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області для вирішення питання про призначення опікуна або влаштування в сімейні форми виховання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави 3 028 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 15.08.2024 року.