Справа № 214/31/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 липня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Ковтун Н.Г.

за участі секретаря судового засідання: Пугача Р.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Артеменко Олександра Валентинівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2022 року до суду надійшла позовна заява від 31.12.2021, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та стягнення з відповідача аліментів та скасування усиновлення ОСОБА_2 . В подальшому позовні вимоги були уточнені 12.09.2022 та відповідно до якої позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ч. на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 10 жовтня 2021 року й до повноліття. 22 липня 2024 року представник позивача уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів та просила стягнути з відповідачів по 1/6 частині їх доходів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що є рідною сестрою Відповідача ОСОБА_3 , та, відповідно, рідною тіткою його дітей, її племінників, неповнолітніх: ОСОБА_5 , 2004 р.н. та ОСОБА_6 , 2007 р.н.

Після позбавлення батьківських прав біологічної матірі її племінників ОСОБА_7 за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.07.2014 року , теперішня дружина брата - ОСОБА_2 , виявила бажання всиновити та вдочерити моїх племінників. У 2018 році відбулось усиновлення.

Позивач та її чоловік, оскільки інших близьких родичів з братом, після смерті їхньої матері не мають, було збентежені таким благородним вчинком невістки - Відповідачки 1.

Протягом тривалого часу, ані позивач, ані спільні знайомі родини брата, не здогадувались про психологічне та фізичне, систематичне насилля, яке чиниться над племінниками: ОСОБА_8 , 2007 р.н. та ОСОБА_5 , 2004 р.н. - братом ОСОБА_1 та невісткою, тобто Відповідачами.

Першими забили на сполох вчителі та директор Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №21 та звертались до начальника ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, щодо насильства над дітьми.

Старший племінник - ОСОБА_5 ,2004 р.н., через побої та катування, декілька разів тікав з дому, за що Відповідачі притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виховання Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу.(постанови будуть надані до початку розгляду справи по суті). Після закінчення школи ОСОБА_5 обрав для подальшого навчання, заклад військового типу у м. Одесі, як він пояснює, з метою проживання у казармі, оскільки не має більше сил терпіти знущання батьків.

Молодша племінниця, ОСОБА_9 , 2007 р.н., також, весь час, піддавалася насиллю з боку батьків, але нікому про це не розповідала. Одного разу, приїхавши в гості, вона помітила гематоми та синці на тілі племінниці на питання, щодо причини ушкоджень, дитина відповідала, що впала.

Лише у 2021 році, після того, як старший племінник вступив до ВНЗ, діти наважились розповісти, що близько п`яти років піддавались домашньому насильству з боку батьків. Спочатку, відверто знущалась мачуха, при чому придумувала дуже образливі та принизливі покарання, використовувала дитячу працю, після скарг дітей батькові, залишаючись наодинці з дітьми мстилася. Пізніше, невідомо з яких причин, повіривши у вигадки дружини, щодо неадекватної поведінки дітей, почав застосовувати силу й її брат.

Психолог, яку позивач з ОСОБА_10 відвідували за рекомендацією органу опіки та піклування, провівши дослідження, запевнила мене, що дівчинка не вигадує, має глибоку психологічну травму. З жовтня 2021 року ОСОБА_9 , 2007 р.н. мешкає у родині позивачки, повертатися в родину батьків категорично відмовляється.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.10.2021 року видано обмежувальний припис.

Наказом № 83 від 20.10.2021 року Служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради «Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштована в родину позивачки.

За час, коли дівчинка проживає позивачем та її чоловіком та їх дітьми, ОСОБА_10 суттєво змінилася: частіше посміхається, краще вчиться, стала більш відкритою, щодня просить мене та чоловіка не повертати її батькам.

На сімейній раді, виключно в інтересах дитини, було прийнято рішення про звернення до Суду з даним позовом. ОСОБА_1 з чоловіком будуть намагатись замінити племінниці батьків та виховати її повноцінним, без душевних травм, членом суспільства, та в першу чергу щасливою людиною.

Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Знаючи, що його обмежено в правах, а не обов`язках, з жовтня 2021 року ОСОБА_3 не надав жодної копійки на утримання доньки. На мої неодноразові звернення не реагував.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. (а.с. 27-28).

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року судом прийнято уточнену позовну заяву.

Ухвалою суд 15 листопада 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, в свою чергу представник позивача адвокат Артеменко О.В. надала суду заяву про слухання справи за їх відсутності, уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, а саме з на 1/6, просила суд задовольнити позовні в повному обсязі, з урахуванням внесених уточнень.

Раніше представник позивачки в суді позов підтримала.

Позивачка ОСОБА_1 раніше в суді позов підтримала та вказала на те. що до неї звернулись плимінники - діти її брата та просили, щоб влона забрала ОСОБА_10 з родини, бо батьки над нею знущаються, на той час ОСОБА_11 вже мешкав окремо. ОСОБА_10 тимчасово було влаштовано в її родину. Наполягає на позбавлені відповідачів батьківських прав.

ОСОБА_12 в суді позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник до судового засідання не з`явилися, в свою чергу представник відповідача адвокат Мотрук Р.В. надав заяву відповідно до якого визнає позовні вимоги і не заперечує щодо їх задоволення, з урахуванням заяви про стягнення аліментів.

Раніше представник відповідача ОСОБА_13 заперечував проти позовних вимог, вважав їх необгрунтованими та безпідставними, а протиправна поведінка батьків не доведена. Дійсно дитина була вилучена з родини та влаштована до тітки - позивача. Судом приймались обмежувальні приписи.

Відповідачка ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, про дату та час була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник Органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради у судовому засіданні присутня не була, в матеріалах справи мається заява, в якій остання просила суд проводити розгляд справи без участі представника. Раніше представник органу опіки позов підтримала та повідомила, що від педагогів СШ21 відомо про скарги ОСОБА_10 на знущання батьків, надавався висновок про доцільність позхбалення батьківських прав відповідачів. Дитина тимчасово була влаштована в родину позивачки.

Суд, заслухавши сторони, свідків, дитину, дослідивши наявні матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , про що Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 21 серпня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 538 з подальшими змінами. Батьками ОСОБА_4 зазначені: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_2 , вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.02.2018 року. (а.с. 11)

Згідно витягу з ДРАЦС встановлено внесення змін до актового запису про народження №538 від 21.08.2007 року на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складеного Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). (а.с.79-80);

Відповідно до наказу №83 від 20.10.2021 року виданого Службою у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради «Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » неповнолітня ОСОБА_4 перебуває на тимчасовому влаштуванні у родині рідної тітки ОСОБА_1 , 1982 р.н., які проживають разом за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.13).

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.(а.с.14-15). Постановою апеляційного суду від 19.04.2022 року постанова суду скасована та провадження закрито у зв`язку з неналежним чином становлення фактичних обставин (а.с.135-136)

Відповідно до інформації наданої за підписом начальника ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Дениса Федотова встановлено, що у відділенні поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано матеріали ЖЄО №21794 від 23.08.2021 року та №21803 від 23.08.2023 за зверненням викладача КЗОШ №21 та бригади ЩМД, з приводу побиття батьками дитини ОСОБА_4 , за результатами розгляду даних матеріалів було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 173-2 ч.1 стосовно ОСОБА_3 ; зареєстровано матеріали ЖЄО № 21958 від 25.08.2021 року за повідомленням директора КЗОШ №21 з приводу домашнього насильства у відношенні ОСОБА_4 , за результати розгляду даного матеріалу його було списано до справи; зареєстровано матеріали ЖЄО №23859 від 15.09.2021 року за листом з Саксаганського виконкому щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за результатми розгляду даного матеріалу його було списано до справи. (а.с.63-77).

Відповідно до характеристики наданої директором Криворізького Покровського ліцею ОСОБА_17 , встановлено що ОСОБА_4 є ученицею 10 Г класу Криворізького Покровського ліцею КМР Дніпропетровської області. Навчається в закладі з 01 вересня 2022 року на економіко-правовому профілі. Характеризується як здібна учениця, відкрита, активна, виявляє організаторські здібності. Тітка, ОСОБА_18 , приділяє увагу вихованню дівчини, цікавиться її успіхами у навчанні, забезпечує всім необхідним. (а.с.101)

Висновком виконкому Саксаганської районної у місті ради, як органу опіки та піклування про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 встановлено, що виконком Саксаганської районної у місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відношенню до неповнолітньої ОСОБА_4 . (а.с. 102-103);

Висновком виконкому Саксаганської районної у місті ради, як органу опіки та піклування про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 встановлено, що виконком Саксаганської районної у місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_4 . (а.с. 124-125);

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 року видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 яким визначити наступні тимчасові обмеження їх прав:

- обмежити особисте спілкування з постраждалою дитиною - неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , наближатися на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видано строком на 6 місяців.(а.с.126-127)

Опитана у судовому засіданні ОСОБА_4 позов підтримала та суду пояснила наступне, батьки її били., спочатку нікому про це не розповідала, оскільки батько лякав що віддасть до інтернату, однак пізніше розповіла тітці про побої. Також, розповіла про те, що раніше у неї було довге волосся, однак мачуха її підстригла, сказавши що це її покарання за погану поведінку, забороняла гратися з молодшим братом. Зазначає, що до школи ходила в занедбаному одягу, забороняли одягати нові речі, це також був один із видів покарання. Бажання з батьками спілкуватися немає, з тіткою їй краще, просить суд позбавити батьків батьківських прав.

Крім того повідомила, що з мачухою проживали разом 7-8 років , перший рік було нормально, потім розпочалися конфлікти, соціальний педагог приходила додому тричі на протязі року, розмовляла з батьками, однак нічого не змінювалося.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду повідомила , що є заступником з виховної роботи в СШ 21, вперше помітила домашнє насильство у 5 класі, після уроків ОСОБА_10 не хотіла повертатися додому та повідомляла про те, що мама її ображає, б`є ременем, палицею та руками. Коли приходила до них додому, мати сказала, що діти вигадують, наступного дня діти прийшли до школи та сказали, що все вигадали. Старший син відповідачів і у 11 класі прийшов до школи з перебитим носом та по секрету розповів про принизливі дії з боку ОСОБА_2 , після чого останній пішов з дому, пізніше телефонував ОСОБА_19 в серпні та просив допомоги, оскільки його сестру ОСОБА_10 батьки побили. Остання викликала працівників поліції та приїхала за місцем мешкання дитини побачила її побиту, зробила фото, викликала швидку допомогу.. На даний час з ОСОБА_10 підтримує спілкування, дитина стала більш спокійнішою, почала посміхатися, після зміни місця проживання видно також ззовні її зміни.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду повідомив, що відповідачі - його батько та мачуха, ОСОБА_10 - його сестра, з появою мачухи перші три роки були нормальними, сварки у останньої були лише з батьком. Мачуха їх всиновила. Пізніше мачуха сказала, що буде разом з батьком, а ОСОБА_20 та його сестра ОСОБА_10 повинні піти, почала віддаляти їх від батька. Постійно вимагала виконувати хатні обов`язки, била трубою, шнуром, палками, карала з будь-якого приводу. Сестру побила шнуром по всьому тілу, останні зазнавали тортур по декілька годин, могла на протязі 40 хвилин бити їх. Коли додому приходили працівники соціальних служб, то побачили що у ОСОБА_20 травмований палець, однак мачуха все перекрутила. Крім того, зазначає, що мачуха підстригла сестру у зв`язку з тим, що остання миє голову та використовує багато шампуню. Якщо ОСОБА_20 та ОСОБА_10 кричали коли їх бив батько, то мачуха їх била по губам. Якщо були покарані батьки могли кормити їх простроченими продуктами, якщо відмовлялися їсти та тарілку перевертали на голову. Повідомляв вчителям про ситуацію в сім`ї, приходили до них додому з перевіркою, однак мачуха вміло приховувала знущання. Були ситуації, колди він не витримував знущань та хотів покінчити життя. З мачухою проживав з 2015 по 2021 рр., коли почав навчатися в Одесі, зателефонував тітці та попрохав забрати сестру, побоювався, що сестра не витримає тортур. З часу навчання з батьками не спілкувався, батько йому телефонував лише тоді, коли йому здійснювали виплати за участь у бойвих діях, коли його звільнили за станом здоров`я батько перестав ним цікавитись. Зараз він розшукав біологічну мати та намагається налогогити відносини.

Батьки, за нормами ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини.

Кожна дитина, за нормами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 статті 164 СК України, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Також судом достовірно встановлено жорстоке поводження відповідачів з дитиною у форми фізичного, психологічного, економічного насильства над дитиною в сім`ї . Висновки суду грунтуються на поясненнях позивачки, ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_19 та листування слдужби в справаї дітей, відділення полдіції та СЗШ №21.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько або матір ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконують свої батьківські обов`язки.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок, щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 жорстоко поводились з дитиною, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не приймають участі у вихованні доньки.

Окрім того, досліджений судом висновок виконкому Саксаганської районної у місті ради, як органу опіки та піклування про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ОСОБА_2 встановлено, що виконком Саксаганської районної у місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_4 .

Суд вважає вищезазначені висновок належним доказом, що обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, що безумовно буде відповідати інтересам дитини.

Що стосується аліментів, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Так, відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування встановлюється опіка чи піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до п. 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник.

Згідно вимог статей 67, 69 Цивільного кодексу України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, також опікун малолітньої та неповнолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Стаття 246 Сімейного кодексу України визначає, що орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері чи батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Батьки зобов`язані нести витрати по утриманню дітей. Таке утримання повинно забезпечувати хоча б мінімальні потреби дітей, необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Суду не подано доказів, що відповідач має вади здоров`я, які б не дозволяли їй працювати та утримувати дітей, інших дітей чи осіб, що перебувають на її утриманні. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Представник позивача уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 1/6 частки його заробітку на дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Представник відповідача , адвокат Мотрук Р.В. не заперечував проти задоволення позовних вимог у частині стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини .

З пояснень сторін, та копії свідоцтва про народження ОСОБА_22 (а.с.134) суду відомо про те, що відповідачі мають ще одну спільну малолітню дитину, тому суд вважає, що вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1/ 6 частини доходу відповідає вимогам ст.182 СК України та буте необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями сімейного законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов ОСОБА_1 , який поданий в інтересах дитини про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідачів аліментів за минулий період, а саме з 10 жовтня 2021 року, то суд виходить з такого.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такою вимогою чи на адресу його місця роботи тощо. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач, ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Також належними та допустимими доказами того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідачів можуть бути документи, які підтверджують звернення у різні органи щодо встановлення дійсного розміру його зарплати, тощо.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

У такому випадку суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Десятирічний строк, протягом якого можливим є стягнення аліментів за минулий час, являється присікальним (преклюзивним). Стягнення аліментів за межами цього строку незалежно від причин їх неотримання є неможливим.

Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах десятирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не довела належними та допустимими доказами ті обставини, що вживала заходів для отримання аліментів в добровільному порядку.

Отже, із врахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт звернення позивачки до відповідачів або до будь-яких державних органів за отриманням аліментів у вказаний період, суд вважає що вказана вимога задоволенню не підлягає з підстави недоведеності.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 на даний час опіка над дитиною не встановлена, а тому з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, в тому числі в питанні її матеріального забезпечення, належного утримання, суд вважає за необхідне стягнути зі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідачів, на користь майбутнього опікуна чи закладу до якого буде влаштована дитина, починаючи стягнення з дати звернення до суду з такою вимогою з 31.01.2021 року до ОСОБА_3 , з 12.09.2022 року до ОСОБА_2 .

Цікало ОСОБА_10 проживає з тіткою ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, що підтверджено у судовому засіданні. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти стягуються на користь батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_23 проживає з тіткою ОСОБА_1 , з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, в тому числі в питанні її матеріального забезпечення, належного утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідачів, на користь ОСОБА_1 , на період проживання дитини з тіткою, але не більше ніж до досягнення дитиною повноліття. У разі припинення проживання дитини з тіткою ОСОБА_1 , до досягнення дитиною повноліття, інший законний представник, або сама дитина у випадках визначених законом, не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

У відповідності до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів на користь держави 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4-13,76-89,200, 206, 258-273, 280, 430 ЦПК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року, ст. ст. 150, 155, п.2 ч.1 ст.164, ч.2 ст.166, ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Артеменко Олександра Валентинівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 31.12. 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12.09.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь держави по 908 грн. 00 коп. з кожного, в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів.

Рішення набирає законної після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РОНКПП НОМЕР_2 .

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

- третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради: юридична адреса м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 32.

Повний текст рішення складено 31 липня 2024 року

Суддя Н.Г.Ковтун