Справа № 289/1926/23
Номер провадження 2-о/289/4/24
УХВАЛА

13.08.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Кириленка О.О.,

присяжних Данилюка П.А., Осевича Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання - Науменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Радомишльської державної нотаріальної контори, Городоцької територіальної громади Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім з 01.08.2020. В обґрунтування заяви зазначила, що її батько ОСОБА_3 фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 та за рік до зникнення почав частіше зловживати спиртними напоями. На початку серпня 2020 року заявниця останній раз бачила батька на зупинці громадського транспорту «Рудня» в м. Радомишль. Самостійно встановити місце проживання чи перебування батька заявниці не вдалося, тому у жовтні 2020 року вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про розшук батька, однак це не дало позитивного результату. Визнання батька безвісти відсутнім необхідно заявниці для встановлення опіки над майном, що належить йому на праві приватної власності. При цьому, зазначила, що її діду ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 31.03.1990 належить 38/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 та він за заповітом від 06.07.1999 заповів його ОСОБА_3 , який звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак за життя не отримав свідоцтво. Нещодавно заявниця дізналась, що її дядько ОСОБА_2 незаконно оформив спадщину після смерті ОСОБА_4 на 19/100 частин згаданого вище домоволодіння та не допускає заявницю до нього, у зв`язку з чим не має змоги доглядати батьківське майно.

10.07.2024 заінтересована особа ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що заяву ОСОБА_1 про визнання його рідного брата ОСОБА_3 не визнає повністю та в даному випадку має місце спір про право. Заінтересована особа звертає увагу суду на те, що у поданій заяві ОСОБА_1 зазначає, що він незаконно оформив спадщину після смерті ОСОБА_4 на 19/100 частин домоволодіння, однак ці обставини не визнає, що є безумовним письмовим доказом наявного судового спору про право між сторонами по цій справі. ОСОБА_2 дійсно оформляв спадщину, але після смерті матері ОСОБА_2 та набув у власність частину будинку, яка раніше належала його батьку ОСОБА_4 . Окрім того, звертає увагу суду на те, що заявником не надано будь-яких документів на майно ОСОБА_5 , а також не надано доказів, які б свідчили про прийняття останнім спадщини після смерті ОСОБА_4 .

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 заявив клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з тим, що між учасниками справи наявний цивільно-правовий спір щодо майна, яке належало ОСОБА_4 .

Представник заявниці в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вищевказаного клопотання та зазначив, що метою визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім є встановлення опіки над його майном та наразі відсутній спір про спадкове право.

Представник Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (а.с. 53).

Розглянувши клопотання заінтересованої осби ОСОБА_2 , заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із статтею 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У відповідності до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Звертаючись до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою ОСОБА_1 посилалася на те, що визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім їй необхідно з метою встановлення опіки над майном останнього.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Враховуючи вищевикладене, в даній справі не вбачається спору про право, а заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою розглядається саме в порядку окремого провадження, що прямо передбачено нормами чинного законодавства, тому суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 286/3818/19-ц (провадження № 61-2513св20).

Керуючись ст. ст. 260-261, 294, 305-306, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14.08.2024.

Суддя О.О. Кириленко

Присяжні П.А. Данилюк

Ю.М. Осевич