Справа № 630/421/24
Провадження № 2/630/228/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Нерубацької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/421/24 (провадження №2/630/228/24) за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дем`яненко Ольга Олегівна, до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 88,90 кв.м, житловою площею 59,90 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову представник ОСОБА_3 вказала, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , був розташований житловий будинок загальною площею 24,20 кв.м, який належав ОСОБА_2 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 30 травня 1959 року, посвідченого Люботинською нотаріальною конторою за № 1942 від 08 червня 1959 року. На земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка була йому відведена на підставі рішення виконкому Люботинської міської ради депутатів трудящих від 12 лютого 1959 року, ОСОБА_2 в 1970 році розпочав будівництво нового житлового будинку, а старий будинок був знесений. Оскільки будівництво нового житлового будинку було завершено у 1988 році, він не належить до самочинного будівництва,а його існування та відповідність технічним вимогам підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації. З моменту завершення будівництва новий житловий будинок належав ОСОБА_2 . Але ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем на відкриту спадщину після смерті батька є позивач ОСОБА_1 , яка фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки постійно проживала її батьком. Але оформити свої спадкові права позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому вона була змушена звернутися з вказаним позовом до суду.

Ухвалою від 21 травня 2024 року було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У визначений судом строк відповідачем Люботинською міською радою Харківської області відзив не поданий.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, але її представник ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказала, що позов підтримує повністю та просить суд його задовольнити.

В судове засідання Люботинська міська рада Харківської області не з`явилась, але до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

За інформацією, наявною у розпорядженні КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області, станом на 31 грудня 2012 року обліковується запис про реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Люботинською нотконторою 08 червня 1959 року, реєстровий № 1942. Право власності зареєстровано було 01 листопада 1962 року.

Актом про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 07 липня 1962 року підтверджується факт будівництва забудовником ОСОБА_2 в період з травня 1959 року по вересень 1961 року на земельній ділянці АДРЕСА_1 житлового будинку загальною площею 24,20 кв.м., і житловою площею 15,00 кв.м.

Але, як вбачається з технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_4 станом на 14 травня 2024 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , були побудовані: в 1988 році - житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «А1-1», гараж літ. «Г», погреб літ. «гп», вбиральня літ. «Ж»; в 1970 році - літня кухня літ. «Б», сарай літ. « В», душ літ. «Д», сарай літ. «Е», в 2000 році ганок літ. «а». В довідці від 14 травня 2024 року ФОП ОСОБА_4 вказав, що збудовані житловий будинок і надвірні будівлі не являються самочинним будівництвом, а житловий будинок загальною площею 24,20 кв.м., і житловою площею 15,00 кв.м, який був прийнятий в експлуатації у 1962 році, наразі знесений.

Станом на 1988 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку ОСОБА_2 набув статусу власника житлового будинку та він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був збудований саме ОСОБА_2 , якому належав раніше існуючий житловий будинок, та якому земельна ділянка за вказаною адресою була передана у 1959 році у безстрокове користування під індивідуальне будівництво, і набутий ним у особисту власність.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 14 червня 2000 року, виданого Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №341/01-16/п від 28 травня 2024 року, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався.

Спадкоємцем на відкриту після смерті ОСОБА_2 спадщину є його донька ОСОБА_1 , що відповідає ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти, той з подружжя котрий залишився.

Дружина ОСОБА_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим 17 вересня 1987 року Люботинською міською радою.

Факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 та її померлого батька ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , яке було видане Люботинським міським бюро ЗАГС 24 липня 1958 року, та копіями свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 , виданого 10 вересня 1976 року Люботинською міською радою Харківського району, та свідоцтва про одруження серія НОМЕР_5 , виданого 20 грудня 1997 року Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, якими підтверджується послідовна зміна прізвища позивача з ОСОБА_6 на Подзель.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з копії паспорта позивача, ОСОБА_1 зареєстрована в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та постійно в ньому проживає з 25 червня 1979 року і до часу звернення з позовом до суду. Постійне проживання позивача у спірному житловому будинку як на час смерті його власника ОСОБА_2 , так і протягом наступних шести місяців підтверджується записами в будинковій книзі для прописки громадян у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1

Враховуючи ту обставину, що після смерті ОСОБА_2 його донька залишилася проживати в спірному житловому будинку, суд приходить до висновку, що позивач спадщину у виді житлового будинку за вказаною вище адресою після смерті ОСОБА_2 прийняла в управління та володіння. А тому суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після батька ОСОБА_2 .

Тому суд задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в поряду спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 12, 13, 77, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 88,90 кв.м., житловою площею 59,90 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Люботинська міська рада Харківської області, , адреса місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Люботин, вул. Слобожанська, 26.

Суддя О. О. Малихін

Повне рішення складено

15 липня 2024 року.