Справа № 446/954/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа № 446/446/954/24;

Провадження №2/446/599/24;

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача ОСОБА_2 ;

відповідач ПАФ "Україна";

третя особа: Кам`янка-Бузька державна

нотаріальна контора,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватної агрофірми "Україна", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття заборони на об`єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 позивач ОСОБА_1 подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до ПАФ "Україна", в якій просить зняти арешт з її майна, який зареєстрований 05.12.2006 Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення від 20.04.1990 колгоспу "Україна".

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на майно її померлого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , міститься обтяження, а саме заборона (архівний запис), яка накладена державним нотаріусом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори на підставі повідомлення б/н від 20.04.1990, К-п "Україна", що не дає їй змоги оформити спадкові права після його смерті. Вказує, що причин з яких було накладено заборону на майно їй невідомі, у зв`язку з тим змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 23.04.2024 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.06.2024 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без їх з позивачкою участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ПАФ "Україна" в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подаа листа, в якому просить суд справу розглядати у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явилась, через канцелярію суду подала листа, в якому просить суд справу розглядати у відсутності державного нотаріуса.

З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.05.1981, 16.05.1981 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прізвіще дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с.9).

Як видно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.12.2022, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про право власності від 22.10.2002, ОСОБА_3 на момент смерті, в цілому належало будинковолодіння по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Як зазначає позивачка ОСОБА_1 , що з метою отримання свідоцтва на спадщину після смерті чоловіка, зокрема на вищевказаний будинок, вона звернулась з відповідною заявою до нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва через те, що на невизначене майно її чоловіка в с. Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області міститься обтяження, а саме заборона (архівний запис).

Так, судом згідно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що на не визначене майно, окреме майно ОСОБА_3 , в с. Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області є обтяження, (архівний запис), яке накладено державним нотаріусом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори на підставі повідомлення б/н від 20.04.1990, К-п "Україна" (а.с.12).

Відповідно до листа завідувача Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори від 05.12.2023, що архівна заборона виникла 20.04.1990 №465739-120, на підставі повідомлення б/н від 20.04.1990, К-п "Україна" і занесена в реєстр заборон 05.12.2006. У державній нотаріальній конторі відсутні архівні документи, які стосуються накладення заборони відчуження за 2006 (а.с.14).

Звертаючись до суду з даним позовом позивачка вказує, що їй невідомо про причини накладення такого арешту на спадкове майно, і що наявність такого арешту призводить до порушення її права на отримання спадщини.

Даний спір належить розглядати даному суду, так як згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Вирішуючи дану справу суд виходив із наступних мотивів та положень закону.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

А відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як встановлено судом вище, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , а позивач у справі ОСОБА_1 є його спадкоємцем за законом, тому з моменту його смерті набула право власності на належне ОСОБА_3 майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, спадкоємець власника має право вимагати усунення будь-яких перешкод у реалізації її права володіння користування та розпорядження належним їй спадковим майном.

Як видно із матеріалів справи, а саме з інформації яка міститься у реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на спадковому майні позивачки містятся обтяження, яке виникло ще з 1990 і існує до сьогоднішнього дня.

Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у спадкодавця позивача були будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного позивачці сподкового майна на підставі повідомлення від 20.04.1990 є надмірним втручанням у її право власності.

Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання (понад 34 роки), відсутність будь-яких доказів щодо розміру такого зобов`язання, а також особи кредитора, існування обтяження на спадкове майно позивача не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність.

Тому, суд дійшов переконання, що даний позов є підставний, обґрунтованим та спрямований на реальний захист прав та інтересів позивачки.

Вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права позивачки, суд дійшов висновку, що сформульовані позовні вимоги не цілком узгоджуються з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, аналіз статті 26 цього закону свідчить, що суд може скасувати рішення державного реєстратора зокрема і щодо обтяження, тоді як поняття «зняття заборони» вжито в законі (ст. 31-2) як повноваження нотаріуса відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за правильне скасувати обтяження на нерухоме майно, яке міститься у відповідному записі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Причому, на переконання суду, у даному випадку не має місця вихід за межі позовних вимог, оскільки сама зміна формулювання вжитого способу захисту не змінює мети, з якою позивачка зверталась до суду.

Тому, позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватної агрофірми "Україна", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття заборони на об`єкт нерухомого майна задовольнити частково.

Скасувати обтяження на нерухоме майно ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район (Кам`янка-Бузький район), с.Великосілки, яке накладене Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою 05.12.2006 за № 4162934 на підставі повідомлення б/н від 20.04.1990, К-п "Україна".

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено 01 серпня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Т.І.Котормус