Провадження № 2-з/521/166/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року

Суддя Малиновського районного суду м.Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвокатки Дідик С.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом представник ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.08.2024 року по справі було відкрито провадження.

13.08.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з заявою представниця ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій просить суд:

1)Заборонити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Дімітровій Тетяні Андріївні видавати будь яким особам свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 7098), до набрання законної сили судовим рішення у справі.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представниця позивачки зазначила, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується свідоцтвом про народження. ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 21.06.2024 року. Відповідно, ОСОБА_1 є рідною внучкою ОСОБА_2 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28.03.2023 складено актовий запис №3473. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 17.07.2023 складено відповідний актовий запис №7098. Отже, син - ОСОБА_3 помер раніше матері ОСОБА_2 то внучка - ОСОБА_1 як спадкоємиця п`ятої черги, набула за допомогою права представлення право на спадкування за законом в першу чергу замість свого батька. Таким чином, відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлим на праві власності по 1/2 частині. А позивачка фактично є єдиною спадкоємицею. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Дімітрівої Тетяни Андріївни із заявою про прийняття спадщини, на що нотаріус усно повідомила, що не може прийняти заяву, оскільки пропущено визначений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини та спадкову справу вже відкрито за заявою іншої особи. Якщо ж спадкову справу вже відкрито то особа, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини найближчим часом може отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати за собою право власності на вказану квартиру, що може ускладнити виконання рішення суду у цивільній справі. Існує реальна можливість, що в період розгляду справи останньою будуть вчинені дії щодо розпорядження спадковим майном, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких вона звернеться до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Згідно зі ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи предмет позову, викладені в заяві про забезпечення позову обставини та надані до позовної заяви докази, вбачається, що вимога про вжиття заходів забезпечення є обґрунтованою, так як отримання спадкоємцями свідоцтв про право на спадщину може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких той звернувся до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для заборони нотаріусу вчиняти дії по видачі свідоцтв про право на спадщину.

Враховуючи, що з наданих суду відомостей не вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний судом спосіб може спричинити збитки відповідачу по справі, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвокатки Дідик С.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Дімітровій Тетяні Андріївні вчиняти дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення даної ухвали апеляційної скарги. Подача апеляційної скарги не зупиняє виконання даної ухвали, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: