КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/8893/22 Головуючий у 1 інстанції: Савицький О.А.
провадження №22-ц/824/5618/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року, до якої включені заперечення на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30 червня 2022 року, виданого у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2023 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30.06.2022 р., виданого у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей задоволено.

Скасовано судовий наказ №761/8893/22 від 30.06.2022 року, виданий Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 12 302 грн 60 коп., з яких: 402 грн 60 коп. - витрати по сплаті судового збору; 11 900 грн 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

Відмовлено представнику заявника ОСОБА_2 в задоволенні заяви про постановлення окремої ухвали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року до якої включені заперечення на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та ухвалення нового судового рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у розподілі судових витрат.

Також просить визнати обгрунтованими підстави відводу судді Савицького О.А., у зв`язку з тим, що суддя Савицький О.А брав 28.11.2022 року участь у вирішенні справи 761/8893/22, рішення в якій було в подальшому 19.04.2023 року скасовано судом вищої інстанції, а тому він не може брати участі у розгляді заяви від 02.11.2023 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Судові витрати просить покласти на ОСОБА_2

Скаргу обґрунтовано тим, що 04.03.2024 року додатковою ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва судовий наказ від 30.06.25022 року за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 12 302 (дванадцять тисяч триста дві) грн. 60 коп., з яких: 402 (чотириста дві) грн. 60 коп. - витрати по сплаті судового збору; 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу. Ухвала підлягала оскарженню на підставі п.13 ч.1 ст. 353 ЦПК України.

31.01.2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва, заяву представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Савицького О.А. для її вирішення передано іншому судді у відповідності до вимог ч.3 ст. 40 та ч.1 ст. 33 ЦПК України (Додаток №2). Заперечення на ухвалу, включаються до апеляційної скарги на рішення суду на підставі 2 ст. 353 ЦПК України.

07.02.2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду

м. Києва Савицького О.А. у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення відмовлено. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду на підставі 2 ст.353 ЦПК України.

Вказує, що додані адвокатом та/або його клієнтом документи на підтвердження понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи суперечать домовленостям сторін які зафіксовані у «ДОДАТКУ 1» та «ПОПЕРЕДНЬОМУ РОЗРАХУНКУ», і є значно завищеними у порівнянні з «ПОПЕРЕДНІМ РОЗРАХУНКОМ».

Відповідно до актів та детального опису Том 1, а.с.223-228 та Том 2, а.с.224-231, розмір понесених витрат складає 9100,00 грн. + 11900,00грн = 21000 грн.

За період від 19.07.2022 року до 02.11.2023 року матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 проводила розрахунки з адвокатом на умовах «ДОГОВОРУ» та «ДОДАТКУ 1».

Заява адвоката Топчія П.І. та/або ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат у розмірі 11 900 грн. не обґрунтована та не підтверджена належними документами - квитанціями до прибуткового касового ордера, платіжним дорученням з відміткою банку або іншим банківським документом, касовими чеками, тощо.

Судом не досліджувався договір адвоката з Клієнтом та додатки до нього, зокрема копія платіжної інструкції «Приват Банк» на суму 5000 грн.

Адвокатом Топчієм П.І. та/або ОСОБА_2 протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду - 02.11.2023 року не були подані докази на підтвердження понесених судових витрат.

За таких обставин розмір судових витрат які сторона понесла може встановлюватися виключно на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи - подані до 02.11.2023 року.

Заяву про надання додаткових доказів адвокат Топчій П.І. та/або ОСОБА_2 , до закінчення судових дебатів не робили.

Також, долучення до матеріалів справи копії платіжної інструкції «Приват Банк» на суму 5 000 грн, яка створена (проведено оплату) 01.02.2024 року, свідчить про відсутність будь яких підтверджуючих документів у ОСОБА_2 та її адвоката Топчія П.І. на оплату послуг адвоката за період від 19.07.2022 року до 02.11.2023 року, та суперечить ст.141 ЦПК України. Докази надані поза межами строку, який встановлено законом.

Також зазначав, що ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2022 року у складі головуючої судді Савицького О.А. у цій справі було скасовано ухвалою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року (том 2, а.с.34-41), суддя Савицький О.А. не мав законних підстав брати участі перегляді за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі, та ухвалення додаткового рішення.

ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. Також просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн, які пов`язані з розглядом даної апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Вказує, що апеляційна скарга є надумана, необгрунтована і подана з метою психологічного тиску на ОСОБА_6 та її близьких, процесуального переслідування та має явно сутяжницький характер, спричинення додаткових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, максимально завдати шкоди та незручностей. Доводи та вимоги скаржника не грунтуються на фактичних обставинах справи та вимогах закону.

ОСОБА_1 недобросовісно користується процесуальними правами, зловживає правом та процесуальними правами, вперто подає безліч надуманих та необгрунтованих заяв, скарг, клопотань у цій та інших справах за участю сторін, державної виконавчої служби.

Зокрема, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 28.11.2022 року у справі №761/338/22, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2023 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини доходів ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 10.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України, суд допустив негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Зазначає, що ОСОБА_1 оскаржив рішення та постанову в касаційному порядку. Ухвалою Верховного Суду від 30.01.2024 року та 21.02.202 року (повторно) відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження.

На підставі Виконавчого листа №761/338/22 від 04.01.2024 року, виданого Шевченківським районним судом м.Києва на виконання рішення від 28.11.2022 року постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МІО (м.Київ) відкрито ВП НОМЕР_3 16.01.2024 року про стягнення аліментів.

21.02.2024 року подано до Шевченківського районного суду м.Києва заяву про визнання виконавчого листа №761/338/22 від 04.01.2024 про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, а також про зупинення ВП НОМЕР_3 від 16.01.2024 року про стягнення аліментів.

28.02.2024 подано до Шевченківського районного суду м.Києва заяву про виправлення «арифметичної помилки» у рішенні від 28.11.2022 року у справі №761/338/22 та зазначення аліментів на одну дитину у розмірі 1/6 частини замість 1/4 частини доходів.

12.03.2024 року подано до Шевченківського районного суду м.Києва скаргу на дії державного виконавця у ВП НОМЕР_3 про стягнення аліментів з вимогою скасувати постанову у ВП НОМЕР_3 та повернути йому нараховані та сплачені мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 446,54 гри.

В обгрунтування заяв та скарг вибірково та на свій розсуд цитував та тлумачив положення матеріального та процесуального права.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 02.11.2023 року у справі №761/8893/22 задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу №761/8893/22 від 30.06.2022 року про стягнення аліментів, виданого за заявою ОСОБА_1 , скасовано судовий наказ та відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів.

При ухваленні судового рішення не було вирішено питання про судові витрати у відповідності до ст.ст.133, 137, 141, 429 ЦПК України.

За подання заяви про перегляд за нововиявлеиими обставинами судового наказу ОСОБА_2 сплатила судовий збір у розмірі 402,60 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк», доданою до заяви.

02.11.2023 року, до ухвалення судового рішення, ОСОБА_2 подала заяву щодо розподілу судових витрат у справі та докази на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката у справі у розмірі 11 900 грн, які має сплатити у відповідності до умов Договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 року, укладеного з адвокатом, про що зробила відповідну заяву на початку судового засідання.

Вказує, що разом із заявою подала наступні докази на підтвердження судових витрат:

1) Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої (правової) допомоги у справі №761/8893/22 за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30.06.2022 про стягнення аліментів, на загальну суму 11 900 грн.

2) Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 року у справі №761/8893/22 за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30.06.2022 про стягнення аліментів, на загальну суму 11 900, 00 грн.

3) Рахунок-фактура №01/0211/2023 від 02.11.2023 року на оплату вартості правничої (правової) допомоги адвоката у справі №761/8893/22 за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30.06.2022 року про стягнення аліментів на загальну 11 900 грн.

4) Додаткова угода №2 від 01.06.2023 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 року.

Договір про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 між адвокатом та ОСОБА_2 було долучено до матеріалів справи при апеляційному розгляді скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду від 18.11.2022 року про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Станом на 02.11.2023 року ОСОБА_2 мала оплати професійну правничу допомогу у розмірі 11 900 грн.

Зазначає, що 01.02.2024 року ОСОБА_2 частково оплатила правничу адвоката у справі №761/8893/22 у розмірі 5 000 гри. згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 року та рахунку-фактури №01/0211/2023 від 02.11.2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» 0.0.1 від 01.02.2024 року.

Крім того, 09.02.2024 року було подано клопотання про приєднання до матеріалів справи №761/8893/22 платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.1 від 01.02.2024 на 5000 грн, оскільки не могла бути подана до суду до ухвалення судового рішення від 02.11.2023 року та/або протягом п`яти днів після його ухвалення з причин, що об`єктивно не залежали від ОСОБА_2 , оскільки виникла (утворилась) після ухвалення судового рішення у справі.

Також вказує, що змушена нести додаткові судові витрати на професійну правничу допомогу у даній справі №761/8893/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2024 року про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат відповідно до умов Договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 року, укладеного з адвокатом, та додаткової угоди до договору.

Зазначає, що за надання консультацій, роз`яснень з правових питань, складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2024 по справі №761/8893/22, представництво в апеляційному суді та надання іншої правничої (правової) допомоги, пов`язаної зі справою, очікує понести судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 грн, визначеному з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом на надання послуг (виконання робіт) та інших факторів у відповідності до вимог ст.137 ЦПК України, що підтверджується зокрема Договором про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 року, додатковими угодами до договору, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги, рахунком-фактурою на оплату вартості правничої (правової) допомоги адвоката.

Таким чином, вказує, що очікує понести додаткові судові витрати на професійну правничу допомогу у справі №761/8893/22 (Апеляційне провадження №22-ц/824/5618/2024) на загальну суму 6 000 грн.

ОСОБА_1 подав до апеляційного суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу та просить відмовити ОСОБА_2 у відшкодуванні зазначених витрат.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час постановлення ухвали, якою задоволено заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, судом не вирішено питання щодо стягнення із заінтересованої особи на користь заявника документально підтверджених витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, то суд вважав за необхідне заяву задовольнити та постановити додаткову ухвалу, в якій зазначити про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору в сумі 402,60 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 900 грн, а всього - 12 302,60 грн.

Крім того, судом не було встановлено обставин зловживання представником заінтересованої особи своїми процесуальними правами та допущення з його боку порушення своїх процесуальних обов`язків під час розгляду вказаної заяви, на які посилається представник заявника, а тому суд вважав відсутніми правові підстави згідно з положеннями ст.262 ЦПК України для постановлення відносно представника заінтересованої особи окремої ухвали, у зв`язку з чим відмовив в задоволенні заяви представника заявника.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30 червня 2022 року, виданого у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2023 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30.06.2022 р., виданого у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей задоволено.

Скасовано судовий наказ №761/8893/22 від 30.06.2022 року, виданий Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

За ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Зі змісту ухвали від 02.11.2023 року, вбачається, що заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30.06.2022 року, виданого у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, задоволено, однак питання щодо стягнення витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.

Заявником за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу було сплачено судовий збір в сумі 402,60 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, інтереси заявника під час розгляду справи представляв адвокат Топчій П.І., повноваження якого підтверджуються ордером від 19.07.2022 року.

На підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги заявником під час розгляду справи подано до суду договір про надання правової (правничої) допомоги, додаткову угода до нього, детальний опис, акт та рахунок-фактуру, відповідно до яких загальний розмір отриманої професійної правничої допомоги складає 11 900 грн.

Також, матеріалами справи підтверджується, що розмір понесених заявником витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

Згідно постанови Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі

№648/1102/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України).

На підставі викладеного, так як під час постановлення ухвали про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу судом не вирішено питання щодо стягнення із заінтересованої особи на користь заявника документально підтверджених витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви та постановлення додаткової ухвали, якою стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 402,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 900 грн., а всього - 12 302,60 грн.

Також, суд вірно зазначав, що зловживання представником заінтересованої особи своїми процесуальними правами та допущення з його боку порушення своїх процесуальних обов`язків під час розгляду вказаної заяви, на які посилається представник заявника, не було встановлено, а тому відсутні правові підстави, згідно з положеннями ст.262 ЦПК України, для постановлення відносно представника заінтересованої особи окремої ухвали.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судових витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн, понесених в суді апеляційної інстанції, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст.28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має пересвідчитись,що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Так, на підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 до відзиву на апеляційну скаргу долучила документи, а саме:

1) Договір про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 року, укладений між адвокатом та ОСОБА_2 ;

2) Додаток №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 року про визначення розміру гонорару, порядку його обчислення та виплати від 19.07.2022 року;

3) Додаткову угоду №2 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 липня 2022 року від 01 червня 2023 року;

4) Додаткову угоду №3 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 липня 2022 року від 01 лютого 2024 року;

5) Додаткову угоду №5 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 липня 2022 року від 30 травня 2024 року;

6) Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Топчій П.І., та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_6 (до реєстрації другого шлюбу прізвище ОСОБА_7 ) у справі №761/8893/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2024 про ухвалення додаткового рішення, що перебуває в провадженні Київського апеляційного суду;

7) Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги (виконання робіт, надання послуг) від 01 липня 2024 року;

8) Рахунок-фактуру №01/0107/2024 від 01 липня 2024 року.

Вказані документи підтверджують, що ОСОБА_2 понесла в суді апеляційної інстанції витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, проте з урахуванням заперечень, ОСОБА_1 , передбачених ч 5 ст.137 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року.

Також, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн. В іншій частині вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: