Справа№592/6384/24
Провадження №2/592/1520/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

06 серпня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми

у складі: головуючого судді Бичкова І.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради про усунення перешкод в користуваннІ житлом шляхом визнання осіб такими, що втратилИ право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить усунути перешкоди в користуваннІ житлом шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку судового засідання від представниці позивачки адвоката Сідельника К.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки. Позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не надійшло заяв про розгляд справи без їх участі, відзив суду не надали.

Відповідачка ОСОБА_4 30.05.2024 року надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки на теперішній час вона проживає у Німеччині і повертатися жити до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не збирається. Самостійно знятися з реєстрації не має змоги, оскільки для цього їй необхідно буде особисто з`явитися до відділу ЦНАП, чого вона зробити не може. Не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки.

До початку судового засідання від третьої особи - представниці управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради заступника начальника Управління Павленко В.І. надійшла заява про розгляд справи без участі її представника згідно з чинним законодавством, не порушуючи прав та законних інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивачки адвоката Сідельника К.О. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Позивачка є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В даному житловому приміщені, окрім позивачки, зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_2 є батьком дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідачі на даний час не проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зараз проживають у Німеччині за адресою: АДРЕСА_2 , їх речей у будинку немає. А ОСОБА_2 виїхав із даного будинку ще до офіційного розірвання шлюбу і не проживає у даному будинку більше ніж 4 років, його речей у будинку також немає.

Позивачка знаходиться за кордоном і не має можливості приїхати, тому через довірену особу позивачка звернулася до Центру надання адміністративних послуг із заявою про зняття відповідачів з місця реєстрації за даною адресою. Проте на дану заяву Центром надання адміністративних послуг було відмовлено в усній формі, оскільки без присутності позивача, згоди батька зняти з реєстрації ОСОБА_3 (12 років) неможливо, а зняти з реєстрації ОСОБА_4 через портал «Дія» не виходить, оскільки їй ще не виповнилося 18 років, тому зняти себе з реєстрації вона зможе тільки з`явившись особисто у ЦНАП, що зробити наразі неможливо. Позивач не може отримати згоду батька, оскільки з 2020 року вони спілкуються дуже рідко, Відповідач ОСОБА_2 не завжди відповідає на телефонні дзвінки. До того ж, наскільки відомо позивачці, відповідач 1 більше не проживає в Україні, і ще на початку 2023 року виїхав закордон і не залишив жодних даних для зв`язку. Долею дітей він не цікавиться та ніяк не допомагає, аліментів не сплачує, а коли позивачці вдалося з ним зв`язатися і попросити його надати дозвіл на зняття з реєстрації, він повідомив про те, що жодних дій вчиняти не буде. Позивач не може самостійно зняти дитину ОСОБА_3 з реєстрації без згоди батька і не може знятися з реєстрації самостійно, оскільки дитина має бути зареєстрована з одним із батьків.

Позивачка має намір продати будинок за адресою: АДРЕСА_1 , тому необхідно зняти усіх осіб, які там не проживають, так як вони мають першочергове право на придбання будинку, та повинні надати згоду на його продаж.

Через те, що у будинку зареєстровані відповідачі, які не є власниками житла, і яких неможливо виписати лише за волею власника, позивачка не може вільно розпоряджатися своїм майном, не може без їх згоди продати даний будинок, до того ж відповідачі не сплачують за комунальні послуги та не приймають участі в утриманні будинку, їхні особисті речі в будинку відсутні.

У зв`язку з тим, що іншим способом усунути перешкоди в користуванні житлом неможливо, в тому числі, і через загрозу життю та здоров`ю дітей у зв`язку із збройною агресією з боку РФ, з`явилася потреба звернутися до суду.

Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сім`ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.

Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, оскільки відповідачі не вносять плату за комунальні послуги; не проживають в жилому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та вибули в інше жиле приміщення, тобто втратилИ право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , з дня вибуття, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідачів від права користування данИМ БУДИНКОМ без наміру збереження права користування нИМ.

Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що ПОЗОВ ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради про усунення перешкод в користування житлом шляхом визнання осіб такими, що втратилИ право користування житловим приміщенням, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 280, 282 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст. ст. 68, 71, 72, 107 Житлового Кодексу України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради про усунення перешкод в користування житлом шляхом визнання осіб такими, що втратилИ право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Усунути перешкоди в користування житлом шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Головуючий: І.Г. Бичков