Справа № 127/5586/24
Провадження № 22-ц/801/1550/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 рокуСправа № 127/5586/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Рибчинського В. П., Копаничук С. Г.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 127/5586/24 за матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінкапіталбуд» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором підряду,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 1.04.2024, постановлену у складі судді Венгрин О. О. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

19.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінкапіталбуд» (далі ТОВ «Вінкапіталбуд») звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом (вх № 14119) до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором підряду, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 160792,63 грн за додатково виконані будівельні роботи по договору підряду № 20/06 від 23.06.2023.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 1.04.2024 цивільну передано за підсудністю до Тиврівського районного суду Вінницької області (Вінницька область, Тиврівський район, селище Тиврів, вул. Шевченка, 3).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 6026 від 13.06.2024), в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не враховано положення частини першої статті 30 ЦПК України, згідно якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.06.2024 поновлено ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 1.04.2024. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 1.04.2024.

Копію ухвали суду від 27.06.2024, копію апеляційної скарги ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 1.04.2024 отримано ТОВ «Вінкапіталбуд», про що свідчить заява (вх № 6665 від 2.07.2024).

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У заяві (вх № 6665 від 2.07.2024) ТОВ «Вінкапіталбуд» просить розглядати справу без участі представника позивача, проти задоволення апеляційної скарги не заперечують.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , оскаржується ухвала місцевого суду про передачу справи на розгляд іншого суду (пункт 9 частини першої статті 353 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю на підставі пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України до Тиврівського районного суду Вінницької області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зареєстрована по АДРЕСА_1 , а тому справа не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області та її необхідно передати за підсудністю до Тиврівського районного суду Вінницької області (за територіальною юрисдикцією).

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (пункт 1 частини першої статті 31 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 27 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 28.02.2024 № 02-15/223 відповідач ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 , тому справа підсудна Тиврівському районному суду Вінницької області (за територіальною юрисдикцією).

Колегія суддів погоджується також із висновками суду першої інстанції про те, що посилання позивача в позові на положення частини восьмої статті 28 ЦПК України, згідно якої позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів, є помилковими, оскільки предметом позову у даній справі є стягнення коштів (плати за виконані роботи). Договором № 20/06 від 23.06.2023 не передбачено, що відповідач зобов`язана була саме у м. Вінниці здійснювати оплату виконаних будівельних робіт за договором підряду. Отже, справа не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Аргументи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали положень частини першої статті 30 ЦПК України апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові ВП ВС від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 зазначено, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. До спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

У постанові ВС від 16.05.2018 у справі № 640/16548/16-ц зазначено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про: право власності на таке майно; право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 цього Кодексу); поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 цього Кодексу); право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; визнання правочину з нерухомістю недійсним; звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (частина перша статті 181 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що позов ТОВ «Вінкапіталбуд» про стягнення коштів за договором підряду, виник з приводу будівництва об`єкта нерухомості, який територіально знаходиться на території АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :03:059:0759).

Оцінюючи зазначений аргумент апеляційної скарги колегія суддів наголошує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Аналіз змісту копії договору підряду № 20/06 від 23.06.2023 /а. с. 4/ свідчить про те, що між замовником (відповідачем) та підрядником (позивачем) не було визначено в договорі місце (кадастровий номер земельної ділянки, її місцезнаходження, адреса) на якій підрядник зобов`язувався з власних матеріалів, власними силами, виконати роботи, обумовлені пунктом 1.1 договору.

З огляду на зазначене, з умов договору підряду № 20/06 від 23.06.2023 не вбачається та обставина, що позов ТОВ «Вінкапіталбуд» про стягнення коштів за договором підряду виник з приводу будівництва об`єкта нерухомості, який територіально знаходиться на території АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :03:059:0759).

Отже, апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 1.04.2024 у даній справ залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський