Провадження №2-др/760/175/23
19 квітня 2024 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва
у складі головуючого судді Аксьонової Н.М.,
з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
15 грудня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Піліпенка Д.О. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить
- ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
В обґрунтування заяви вказав, що рішенням від 12 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав було відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги позивача були відхилені повністю, витрати на правничу допомогу, які понесла відповідач, мають бути покладені на позивача.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування відповідачем надано:
- копію договору №05/23 про надання правової (правничої) допомоги від 20 лютого 2023 року,
- копію договору №23/02/23 про надання правової допомоги від 23 лютого 2023 року,
- копію додаткової угоди від 23.02.2023 року до договору про надання правової (юридичної) допомоги №23/02/23 від 23 лютого 2023 року.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15 грудня 2023 року для розгляду даної заяви визначено головуючого суддю Аксьонову Н.М.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Представник позивача - адвокат Шевченко Т.Ю. подала заяву про відкладення розгляду заяву з підстав не ознайомлення та відсутністю процесуальних документів.
Представник відповідача - адвокат Жогіна О.О. подала заяву, в якій вказала, що вимоги заяви підтримує, просила розглянути заяву без участі відповідача та її представників. Також просила здійснювати розгляд заяви без участі позивача та його представника, оскільки копію заяви про ухваленні додаткового рішення з додатками було направлено на адресу позивача 15.12.2023 року та відповідно до трекінгу поштових відправлень вручено особисто 24.12.2023 року, відтак вони мали час подати суду свої заперечення до судового засідання, яке призначено на 19 квітня 2024 року.
19 квітня 2024 року представник відповідача - адвокат Піліпенко Д.О. подав заяву про долучення доказів на підтвердження фінансової можливості ОСОБА_1 сплатити судові витрати.
На підставі ч.4 ст.270 ЦПК України суд ухвалив проводити розгляд заяви за відсутності учасників, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов таких висновків.
У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
Рішенням від 12 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав було відмовлено.

Представника відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 38918 грн.

Позивач не подав заперечень проти стягнення з нього на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч.3-4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, представником відповідача до відзиву було додано заяву про попередній розрахунок суми судових витрат у розмірі 21472 грн, в якій було зазначено, що остаточний розрахунок судових витрат та докази їх понесення будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування відповідачем надано:

- копію договору №05/23 про надання правової (правничої) допомоги від 20 лютого 2023 року,

- копію договору №23/02/23 про надання правової допомоги від 23 лютого 2023 року,

- копію додаткової угоди від 23.02.2023 року до договору про надання правової (юридичної) допомоги №23/02/23 від 23 лютого 2023 року.

- акт приймання-передачі наданих послуг від 13.12.2023 року до договору №05/23 про надання правової (правничої) допомоги від 20 лютого 2023 року на суму 25498 грн,

- акт приймання-передачі наданих послуг від 13.12.2023 року до договору про надання правової (юридичної) допомоги №23/02/23 від 23 лютого 2023 року на суму 13420 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги відмову у задоволенні позову, а також враховуючи, що заявлені до відшкодування відповідачем судові витрати підтверджені належними доказами, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 38918 грн в рахунок відшкодування понесених відповідачем судових витрат, які підтверджені належними доказами, та є співмірними із складністю справи, часом та обсягом робіт виконаних адвокатом.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 142, 258-261, 270, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 38918 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень в рахунок відшкодування понесених відповідачем судових витрат.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі :

- позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, місцезнаходження 03020, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 41, .

Суддя Солом`янського районного суду

міста Києва Н.М. Аксьонова