Справа № 471/786/24
Провадження №2/471/233/24
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"31" липня 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Братське цивільну справу № 471/786/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач з відповідачем ОСОБА_2 перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 20 червня 2012 року Новокостянтинівською сільською радою Братського району Миколаївської області, актовий запис № 4.

Від даного шлюбу мають неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач, що вказано в свідоцтвах про народження.

Відповідач на даний час перебуває в лавах ЗСУ і отримує заробітну плату щомісяця, але фактично кошти на утримання дітей не надає, інколи надає матеріальну допомогу, але вона повністю залежить від волі на те відповідача. Діти ростуть й потреби на їх утримання збільшуються кожен день, а тому позивачу необхідна матеріальна допомога, яка б носила постійний характер, певну періодичність і розмір. А утримувати дітей самостійно лише за свої кошти позивач не взмозі, а тому і звернулась до суду з даним позовом.

Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи без їх участі та заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 20 червня 2012 року Новокостянтинівською сільською радою Братського району Миколаївської області, актовий запис № 4.(а.с.6).

Від даного шлюбу мають неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач, що вказано в свідоцтвах про народження.(а.с. 7-8).

Згідно довідки виданої Новокостянтинівським старостинським округом №1 Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області вих. № 75 від 26.01.2024 року, ОСОБА_1 має наступний склад сім`ї: ОСОБА_5 - донька, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 - донька, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись вимогами ст. 179-184 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , 14 листопада 2009 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати з 26.06.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ставку судового збору в розмірі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України до Миколаївського апеляційного суду.

СуддяІ.Б. Гукова