Справа № 451/1748/23
Провадження № 2/451/6/24
РІШЕННЯ

іменем України

23 липня 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Мурин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради, КП ЛОР Червоноградського МБТІ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішення виконкому, дублікату свідоцтва на право власності, витягу з реєстру, договору дарування та визнання права власності на частку у майні колгоспного двору, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Обґрунтування позивача

Позивач зазначає, що він ОСОБА_1 , його двоє братів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та мати ОСОБА_2 були членами колгоспного двору, ( АДРЕСА_1 ), головою якого був його батько ОСОБА_6 .

З 15.04.1991 у зв`язку зі змінами в законодавстві існування колгоспного двору було припинено, однак за кожним з його членів залишено право на свою частку, а відтак, станом на 15.04.1991 кожному з п`яти членів колгоспного двору належало по 1/5 частині.

Кустинською сільською радою та в подальшому Лопатинською селищною радою не приймалось жодних рішень щодо розподілу часток майна між вищезазначеними членами колгоспного двору і реєстрація права власності на частку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не проводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 .

У грудні 2021 році з копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно та про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивачу стало відомо про те, що 10.03.2005 батько ОСОБА_6 отримав дублікат свідоцтва CAA № НОМЕР_1 , у якому його було зазначено як одноосібного власника будинковолодіння в АДРЕСА_1 . Даний дублікат свідоцтва батько отримав на підставі рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 замість втраченого свідоцтва про право власності, виданого 05.11.1990. Виданий Кустинською сільською радою дублікат свідоцтво про право власності був зареєстрований в Червоноградському МБТІ, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 08.04.2005.

Однак, з рішення виконавчого комітету Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 вбачається, що ним було надано дозвіл на підключення газу до літньої кухні жителю с. Батиїв ОСОБА_7 , тобто таке рішення немає нічого спільного з отриманням батьком дублікату свідоцтва про право власності на будинковолодіння.

В подальшому, після смерті батька ОСОБА_6 , як вбачається з довідки, виданої Червоноградським МБТІ, власником в цілому, а не 2/5 житлового будинку, стала мати - ОСОБА_2 , яка успадкувала майно, а саме будинковолодіння в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

25 червня 2020 року згідно з договором дарування серії 322, виданого державним нотаріусом Медведюк 3. С. будинковолодіння реєстраційний номер 239 та земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0119, реєстраційний номер 239, які на той час були зареєстровані за матір`ю ОСОБА_2 були подаровані синові позивача ОСОБА_3 .

Відтак, позивач вважає, що викладені обставини в достатній мірі підтверджують той факт, що він незаконно був позбавлений права на належну йому 1/5 частки будинковолодіння в АДРЕСА_1 і дане право підлягає судовому захисту, що слугувало підставою для звернення до суду з позовною заявою з вимогами про:

1.Визнання незаконними та скасування:

1.1.рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 «Про видачу дублікату свідоцтва»,

1.2.дублікату свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 10.03.2005, виданого Кустинською сільською радою ОСОБА_6 ,

1.3.витягу з реєстру Червоноградського МБТІ від 08.04.2005, реєстраційний номер № 10121313, номер витягу 6954037;

2.Скасування договору дарування серія та номер 322, складеного ОСОБА_2 25.06.2020 в інтересах ОСОБА_3 , який нотаріально посвідчений державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори та державної реєстрації права власності на житловий будинок реєстраційний номер 239 і на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0119, реєстраційний номер 239.

3.Визнання за позивачем - ОСОБА_1 права власності на 1/5 частки у майні колгоспного двору, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заперечення КП ЛОР Червоноградського МБТІ.

З матеріалів інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 , вбачється, що даний житловий будинок зареєстрований за колгоспним двором, голова, якого ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Кустинської сільської ради 05.11.1990 відповідно до рішення Радехівського райвиконкому № 6188 від 25.10.1990 та записано 05.11.1990 в реєстрову книгу за № 18.

На дату видачі дубліката свідоцтва про право власності, із введенням у дію електронної версії Реєстру права власності на нерухоме майно, змінилася форма свідоцтва про право власності та, відповідно, його дублікату. На час формування дублікату, БТІ керувалося «Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно» та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», відповідно до яких БТІ приймало для реєстрації права власності дублікати правовстановлюючих документів, виданих органами місцевого самоврядування.

За дорученням виконкомів міських (селищних, сільських) рад та на підставі прийнятих ними рішень, БТІ формували свідоцтва про право власності чи їх дублікати.

Рішенням виконкому Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області № 7 від 08:02.2005 вирішено видати дублікат на ім?я ОСОБА_6 (без зазначення типу двору).

Відповідно, БТІ зареєструвало дублікат свідоцтва про право власності, виданий виконкомом Кустинської сільської ради Радехівського району 10.03.2005 на ім?я ОСОБА_6 (без зазначення типу двору), оскільки погосподарські книги, в яких записувалися всі наявні члени колгоспного двору чи вихід їх зі складу, вели сільські ради.

Підстав вважати виданий дублікат свідоцтва про право власності фіктивним у КПІ ЛОР «ЧМБТІ» немає.

Крім того, відповідач звертає увагу, що у зв?язку із прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01.01.2013 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяження проводиться органами державної реєстрації прав, БТІ втратили повноваження щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Заперечення ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що йому має належати 1/5 частка у праві власності на майно колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись при цьому на пп. 6,7 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

Однак, згідно із зазначеними пунктами постанови спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

У даному випадку право особистої приватної власності батька позивача - ОСОБА_6 на спірний будинок було оформлене 25.10.1990. 3 позиції позивача вбачається, що тим, що батько оформив право власності на себе на будинок в цілому, порушується його право на частку у власності колгоспного двору. Тому перебіг позовної давності щодо вимог позивача почався 25.10.1990 (понад 33 роки перед зверненням до суду).

Жодних доказів того, що позивач не знав та не міг дізнатися про порушення свого права, ним не подано. Більше того, сам позивач зазначає, що його батько помер у 2009 році. У матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_6 міститься заява позивача про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь матері - ОСОБА_2 . Тобто, позивачу було відомо про обсяг спадкового майна та про те, що батько на час своєї смерті був власником спірного будинку в цілому.

На основі наведеного відповідач просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Крім того, відповідач вказує, що позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення про видачу дублікату свідоцтва та сам дублікат свідоцтва про право власності від 10.03.2005, однак не просить визнати недійсним чи скасувати юридичний факт, на підставі якого майно вибуло до його батька - рішення Радехівського райвиконкому від 25.10.1990, а також видане на його підставі свідоцтво. Самим по собі фактом прийняття рішення про видачу дубліката свідоцтва жодні права позивача в принципі порушеними бути не можуть.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи

21.12.2023 позивачем усунуто недоліки позовної заяви(а.с.49).

24.01.2024 в.о. директора КП ЛОР Червоноградського МБТІ подано відзив на позовну заяву (а.с.57-58).

29.01.2024 головою Лопатинської селищної ради подано заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с.64).

05.02.2024 представником позивача - адвокатом Лущанцем М.В., подано відповідь на відзив (а.с.71-73).

21.02.2024 в.о. директора КП ЛОР Червоноградського МБТІ подано заяву про розгляд справи без участі їх представника та заперечення на відповідь на відзив (а.с.81,82-83).

05.03.2024 представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Оприско М.В. на розгляд суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю адвоката(а.с.89).

12.03.2024 в.о. директора КП ЛОР Червоноградського МБТІ подано заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с.99-100).

25.03.2024 представником відповідача - адвокатом Оприском М.В. на розгляд суду подано клопотання про залишення позовної заяви без руху в порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві немайнові вимоги та одну вимогу майнового характеру, відтак недоплачено судовий збір. На основі наведеного просить суд залишити позовну заяву без руху та відкласти підготовче судове засідання(а.с.101).

25.03.2024 представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи(а.с.102).

24.04.2024 КП ЛОР Червоноградського МБТІ на розгляд суду подано заяву про розгляд справи без участі його представника (а.с.113).

08.05.2024 та 29.05.2024 селищним головою Лопатинської селещної ради Червоноградського районну Львівської області Микитином О. подано на розгляд суду заяву, в якій останній просить суд розгляд справи проводити без участі представника Лопатинської селещної ради, складу суду довіряють(а.с.115, 137).

Представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Оприско М.В. на розгляд суду подано: клопотання про застосування строку позовної давності(а.с.116); пояснення (а.с.118-119); заяву про проведення підготовчого засідання у відсутності відповідача та його представника (а.с.121), клопотання про витребування доказів (а.с.120).

09.05.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника відповідача, просить суд задоволити клопотання про витребування доказів, долучити письмове пояснення та заяву про застосування позовної давності(а.с.116-117, 120, 121).

09.05.2024 представником позивача адвокатом Лущанцем М.В. подано заяву про ознайомлення із матеріалами справи(а.с.122).

10.05.2024 поштовою кореспонденцією від ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності(а.с.126,127,129).

21.05.2024 на виконання ухвали суду надано оригінали інвентаризаційної справи та реєстраційної справ на будинок АДРЕСА_1 (а.с.133).

28.05.2024 представником позивача адвокатом Лущанцем М.В. подано на розгляд суду додаткові пояснення(а.с.134-135).

30.05.2024 представник відповідача подав клопотання про проведення підготовчого засідання у відсутності представника відповідача(а.с.138).

30.05.2024 представником позивача адвокатом Лущанцем М.В. подано заяву про призначення справи до судового розгляду, підготовче засідання проводити без його участі(а.с.139).

06.06.2024 від в.о. завідувачки Радехівської державної нотаріальної контори З. Медведюк надійшла копія спадкової справи №378/2009 відносно ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.153-173).

04.07.2024 представник відповідача подав клопотання про проведення підготовчого засідання у відсутності відповідача ОСОБА_3 та його представника(а.с.174).

04.07.2024 представник відповідача подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, просить призначити справу до судового розгляду(а.с.176).

22.07.2024 КП ЛОР Червоноградського МБТІ на розгляд суду подано заяву про розгляд справи без участі його представника (а.с.179).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 12.12.2023 позовну заяву у справі № 451/1748/23 залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн(а.с.45-46).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 04.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.02.2024 та встановлено сторонам строк на подання заяв по суті спору(а.с.50-51).

Ухвалою підготовчого засідання від 05.02.2024 підготовче засідання відкладено 05.03.2024(а.с.74).

Ухвалою підготовчого засідання від 05.03.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 25.03.2024(а.с.97).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 25.03.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Оприско М. В. про залишення позовної заяви без руху відмовлено та відкладено підготовче засідання на 16.04.2024(а.с.103-104).

Ухвалою суду від 16.04.2024 підготовче засідання відкладено на 09.05.2024(а.с.109).

Ухвалою суду від 09.05.2024 задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів; витребувано у КП ЛОР Червоноградського МБТІ матеріали інвентарної справи щодо будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 ; витребувано у Червоноградської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 (а.с.123-124).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 30.05.2024 підготовче засідання відкладено, витребувано у Радехівської державної нотаріальної контори Червоноградського нотаріального округу копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.142-143).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 04.07.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі 451/1748/23 і призначено справу до судового розгляду по суті на 23.07.2024(а.с.177).

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Згідно з витягу з погосподарських книг Кустинської сільської ради від 15.10.1990 в зазначений час будинковолодіння в АДРЕСА_1 рахується колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_6 , членами ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 діти(а.с.11).

Рішенням виконкому Радехівської районної ради народних депутатів Львівської області № 188 від 25.10.1990 вирішено оформити право власності ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.10).

05 листопада 1990 року Виконавчим комітетом Радехівської міської ради видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, згідно з яким будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 на праві особистої власності(а.с.12).

У період з 02.10.1989 до 23.12.1993 ОСОБА_1 був знятий з реєстрації за адресою будинковолодіння АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно з дипломом НОМЕР_4 ОСОБА_1 з 01.09.1989 до 26.06.1992 перебував на навчанні у Берестечківському СПТУ-27 Волинської області(а.с.15).

Станом на 01.01.1991 у домогосподарстві по АДРЕСА_1 проживали і були зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (Довідка № 331 від 04.08.2021, видана Кустинським старостинським округом ОСОБА_1 )(а.с.16).

Рішенням Кустинської сільської ради в № 7 від 08.02.2005 «Про підключення газу до літньої кухні» жителю с. Батиїв ОСОБА_7 надано дозвіл на газифікацію літньої кухні, як тимчасового житла(а.с.18).

Рішенням № 7 від 08.02.2005 «Про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 » вирішено видати дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 (а.с.60).

10 березня 2005 року Виконкомом Кустинської сільської ради видано ОСОБА_6 дублікат Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Cерія САА № 441598: тип об`єкта будинок, адреса об`єкта АДРЕСА_1 , форма власності приватна, частка 1/1(а.с.19).

06 квітня 2005 прийнято рішення про реєстрацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , підстава виникнення права власності дублікат свідоцтва про право власності/ НОМЕР_3 / 10.03.2005/ виконком Кустинської сільської ради на підставі рішення Радехівського райвиконкому від 25.10.1990 № 188, замість втраченого свідоцтва про право власності виданого 05.11.1990 (витяг ДКП «ЧМБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6954037 від 08.04.2005)(а.с.20).

Згідно зі Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідній запис за №04(а.с.23).

21 серпня 2009 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Радехівської державної нотаріальної контори, де повідомив, що відмовляється від належної йому частки спадщини в користь дружини померлого громадянки ОСОБА_2 (зворот а.с.154).

05 грудня 2009 року видано свідоцтво про право власності НОМЕР_6 , яким посвідчено, що громадянці ОСОБА_2 належить право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні, а саме житлового будинку у АДРЕСА_1 , набутого за час шлюбу з громадянином ОСОБА_6 (зворот а.с.168).

05 грудня 2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом ВМОИ № 865693, яким посвідчено, що спадкоємцем в цілому майна громадянина ОСОБА_6 є його дружина громадянка ОСОБА_2 , у тому числі з урахуванням частин майна від якого відмовились спадкоємці: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.170).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24941040 від 28.12.2009 станом на вказану дату власником будинку у АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя/ 3620/ 05.12.2009/ Радехівська державна нотаріальна контора, форма власності приватна, частка 1/2(а.с.24).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24941097 від 28.12.2009 станом на вказану дату власником будинку у АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину/ 3623/ 05.12.2009/ Радехівська державна нотаріальна контора, форма власності приватна, частка - .

Станом на 31.12.2012 будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 : частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та записано в реєстрову книгу № 1 за № 18 28.12.2009 року; частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (Довідка КН ЛОР «ЧМБТІ» № 6683 від 07.12.2021, видана ОСОБА_1 )(а.с.17).

Рішенням Лопатинської селищної ради № 61 від 17.04.2019 вирішено змінити найменування вулиць в АДРЕСА_3 (а.с.22).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №306696913 від 05.08.2022 вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_3 на підставі Договору дарування, серія та номер 322, виданий 25.06.2020.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

(1) Щодо вимог про визнання незаконними та скасування: рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 «Про видачу дублікату свідоцтва», дублікату свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 10.03.2005, виданого Кустинською сільською радою ОСОБА_6 та витягу з реєстру Червоноградського МБТІ від 08.04.2005, реєстраційний номер № 10121313, номер витягу 6954037.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради (ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до частини 6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

На переконання позивача, рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 «Про видачу дублікату свідоцтва», на підставі якого видано дублікат свідоцтво про право власності НОМЕР_7 , у якому його батька було зазначено як одноосібного власника будинковолодіння в АДРЕСА_1 є незаконним, оскільки, таке рішення, по-перше, стосувалося надання дозволу на підключення газу до літньої кухні жителю с. Батиїв ОСОБА_7 , тобто таке рішення немає нічого спільного з отриманням батьком ОСОБА_6 дублікату свідоцтва про право власності на будинковолодіння, а по-друге, таким рішенням незаконно позбавлено позивача права на належну йому 1/5 частки будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що 08.02.2005 виконавчим комітетом Кустинської сільської ради прийнято рішення:

-№ 7 «Про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 »;

-№ 7 «Про підключення газу до літньої кухні».

Як вбачається з зазначеного, двом різним рішенням виконавчого комітету Кустинської сільської ради присвоєно однаковий порядковий номер.

Суд зазначає, що рішенням виконавчого комітету Кустинської сільської ради № 7 «Про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 » від 08.02.2005, керуючись «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженим наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 157/6445 та змінами внесеними наказом № 45/5 від 03.06.02 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 28.01.003 за № 6/5 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.01.03 № 66/7387 вирішено видати дублікат свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 ; Червоноградському МВТІ зареєструвати дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказаним спростовується твердження позивача про те, що рішення, яке оспорюється є незаконним, оскільки немає нічого спільного з отриманням батьком ОСОБА_6 дублікату свідоцтва про право власності на будинковолодіння.

Крім того, суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Крім того, процесуальний закон вимагає належності особи, яка звернулася до суду з позовом, до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт. Таке ж правило має застосовуватись і до оскарження правових актів індивідуальної дії.

Суд звертає увагу, що прийняття виконавчим комітетом Кустинської сільської ради № 7 «Про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 » від 08.02.2005 стосувалося лише одного питання видачі дубліката свідоцтва ОСОБА_6 та вичерпало свою дію видачею такого дубліката.

В даному випадку, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення виконавчим комітетом Кустинської сільської ради прав, свобод або інтересів ОСОБА_1 на момент його звернення до суду.

За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.

У вітчизняній теорії права загальновизнано, що нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру. Такий акт приймається як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою, розрахований на невизначене коло осіб і на багаторазове застосування.

Натомість, індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

З огляду на вказане нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не є учасником (суб`єктом) правовідносин з видачі дублікату свідоцтва на право власності, передбаченому в рішенні Кустинівської сільської ради, що є актом індивідуального характеру, то таке рішення не порушує права позивача ОСОБА_1 , тобто відсутня підстава для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування такого рішення.

Разом з тим, суд зазначає, що оскарження рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 «Про видачу дублікату свідоцтва», дублікату свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 10.03.2005, виданого Кустинською сільською радою ОСОБА_6 у будь-якому випадку не змогло б захистити права позивача, з огляду на таке.

Позивач переконаний, що його право на 1/5 частки у майні колгоспного двору порушене прийняттям рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 «Про видачу дублікату свідоцтва», а також безпосередньо видачою Кустинською сільською радою ОСОБА_6 дублікату свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 10.03.2005, в якому ОСОБА_6 вказаний як одноосібний власник.

Разом з тим, позивачем не враховано, що рішенням виконкому Радехівської районної ради народних депутатів Львівської області № 188 від 25.10.1990 вирішено оформити право власності ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_2 .

05 листопада 1990 року Виконавчим комітетом Радехівської міської ради видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, згідно з яким будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 на праві особистої власності.

Відтак, у даному випадку, документом, що встановлює право особистої власності батька позивача ОСОБА_6 в цілому на житловий будинок в АДРЕСА_1 є Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 05.11.1990. Таке свідоцтво, як і рішення виконкому Радехівської районної ради народних депутатів Львівської області № 188 від 25.10.1990 про його видачу ніким не оспорюється.

Щодо вимоги про визнання незаконним та скасування витягу з реєстру Червоноградського МБТІ від 08.04.2005, реєстраційний номер № 10121313, номер витягу 6954037.

Судом встановлено, що 08.04.2005 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер майна 10121313) відповідно до якого ОСОБА_6 належить 1/1 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6954037 від 08.04.2005. Підставою виникнення у ОСОБА_6 права власності на житловий будинок вказано дублікат свідоцтва про право власності/ НОМЕР_3 / 10.03.2005/ виконком Кустинської сільської ради на підставі рішення Радехівського райвиконкому від 25.10.1990 № 188, замість втраченого свідоцтва про право власності виданого 05.11.1990.

На момент прийняття реєстратором ДКП «ЧМБТІ» рішення про реєстрацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , діяло Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5. (Далі - Тимчасове положення)

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно їх обтяжень" від 27.01.2005 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що цей Закон регулює відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.

Відповідно положень статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовій (далі - Закон), до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомого майна проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 18 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. Для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію подаються документи про правочини щодо такого об`єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Відповідно до статті 19 Закону, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є в тому числі: свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень визначених законом.

Відповідно до п. 1.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/50 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі Положення) визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майн, активізації інвестиційної діяльності.

Пунктом 2.1 Тимчасового положення визначено, що для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Відповідальність за достовірність та повноту інформації у документах несе власник (власники) нерухомого майна.

Відповідно до приписів пункту 3.1 Тимчасового положення з моменту прийняття заяви розпочинається розгляд реєстратором заяви та доданих до неї документів. Реєстратор: установлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об`єкт нерухомості, інших підстав для відмови в реєстрації прав; перевіряє угоди, які відповідно до чинного законодавства України не були нотаріально посвідчені; приймає рішення про реєстрацію прав власності чи про відмову в реєстрації прав власності; видає витяги з Реєстру прав або відмовляє у наданні таких витягів. У своїх діях реєстратор керується виключно чинним законодавством України.

При цьому, пунктом 3.5 Тимчасового положення передбачено, що реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред`явленим правовстановлювальним документам.

Забороняється тлумачення прав реєстратором або самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності.

Між тим, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право здійснювати реєстрацію та вчиняти дії щодо її скасування належать виключно державному реєстратору.

Реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред`явленим правовстановлювальним документам. Забороняється тлумачення прав реєстратором або самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності.

Згідно ч. 1 ст.31 Закону, органи державної реєстрації прав несуть відповідальність за своєчасність і достовірність даних у Державному реєстрі прав про речові права на нерухоме майно та встановлені щодо них обмеження, а також за повноту та достовірність даних у витягах із Державного реєстру прав, які надаються заявникам.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав.

Суд резюмує, що у разі встановлення судом порушення порядку державної реєстрації речових прав така державна реєстрація скасовується, про що вносяться дані до Державного реєстру прав.

Разом з тим, у даному випадку позивач просить суд скасувати не державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_6 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а саме витяг з реєстру Червоноградського МБТІ № 6954037 від 08.04.2005, що за своєю природою є лише однією з форм надання інформації з Реєстру прав.

Відтак, з урахуванням законності рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 «Про видачу дублікату свідоцтва» та дублікату свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 10.03.2005, виданого Кустинською сільською радою ОСОБА_6 , беручи до уваги неналежність обраного позивачем способу захисту в частині вимоги про визнання незаконним та скасування витягу з реєстру Червоноградського МБТІ № 6954037 від 08.04.2005, суд дійшов висновку, що така вимога не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", який набрав чинності з 01.01.2013, державна реєстрація в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, надання інформації із зазначених реєстрів здійснюються до 01.01.2013.

Державний реєстратор, нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" № 1952-IV від 01.07.2004, починаючи з 01.01.2013 мають доступ до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек і використовують під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційні дані зазначених реєстрів.

Водночас, починаючи з 01.01.2013 року суб`єкти владних повноважень, до компетенції яких належить державна реєстрація прав на нерухоме майно, не повноважні вносити будь-які зміни або доповнення до Реєстру прав власності на нерухоме майно, проте використовують ці дані під час проведення державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Не повноважні вносити зміни та доповнення до Реєстру прав і посадові особи бюро технічної інвентаризації.

Згідно з пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

(2) Щодо вимоги про скасування договору дарування серія та номер 322, складеного ОСОБА_2 25.06.2020 в інтересах ОСОБА_3 , який нотаріально посвідчений державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори та державної реєстрації права власності на житловий будинок реєстраційний номер 239 і на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0119, реєстраційний номер 239.

На переконання позивача, після смерті батька ОСОБА_6 , як вбачається з довідки, виданої Червоноградським МБТІ, власником в цілому, а не 2/5 житлового будинку, стала мати - ОСОБА_2 яка успадкувала майно, а саме будинковолодіння в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. В подальшому, мати - ОСОБА_2 відчужила будинковолодіння та земельну ділянку синові позивача ОСОБА_3 за договором дарування серії 322 від 25.06.2020.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Судом встановлено, що згідно зі Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідній запис за № 04.

На момент смерті ОСОБА_6 за ним зареєстровано право приватної власності в цілому на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. (ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівним (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Відтак, враховуючи відсутність на момент смерті ОСОБА_6 заповіту, беручи до увагу, наявність у нього трьох синів та дружини, суд доходить висновку, що трьом синам ОСОБА_6 (в т.ч. і позивачу) та дружині ОСОБА_2 належало по будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що 05 грудня 2009 року видано свідоцтво про право власності НОМЕР_8 , яким посвідчено, що громадянці ОСОБА_2 належить право власності на частку в спільному сумісному майні, а саме житлового будинку у АДРЕСА_1 , набутого за час шлюбу з громадянином ОСОБА_6 .

Також, 05 грудня 2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом ВМОИ № 865692, яким посвідчено, що спадкоємцем в цілому майна громадянина ОСОБА_6 є його дружина громадянка ОСОБА_2 , у тому числі з урахуванням частин майна від якого відмовились спадкоємці: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Станом на 31.12.2012 будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 : частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та записано в реєстрову книгу № 1 за № 18 28.12.2009 року; частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (Довідка КН ЛОР «ЧМБТІ» № 6683 від 07.12.2021, видана ОСОБА_1 ).

Отже, судом встановлено, що за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а в подальшому було відчуженого цей об`єкт на підставі договору дарування ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відтак, беручи до уваги правомірність переходу до ОСОБА_2 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також враховуючи її право, як власника розпоряджатися таким майном, суд доходить до висновку, що реалізація таких прав ОСОБА_2 шляхом дарування свого майна онукові ОСОБА_3 є цілком законним та жодним чином не порушує прав позивача, а відтак вимога про скасування договору дарування задоволенню не підлягає.

(3) Щодо вимоги про визнання за позивачем - ОСОБА_1 права власності на 1/5 частки у майні колгоспного двору, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до прикінцевих таперехідних положеньЦивільного кодексуУкраїни 2003року (пункти 4, 5), Цивільний кодексУкраїни застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільногокодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.563ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх власників.

У відповідності до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З матеріалів справи вбачається, що в період існування колгоспного двору до нього входили ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відтак, позивач переконаний, що станом на 15.04.1991 (дата припинення існування колгоспних дворів) всім членам колгоспного двору, тобто ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та йому - ОСОБА_1 належало по 1/5 частині майна колгоспного двору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як неодноразово зазначалося у даному рішенні, позивачем не враховано те, що ще до 15.04.1991 прийнято рішення виконкому Радехівської районної ради народних депутатів Львівської області № 188 від 25.10.1990, яким вирішено оформити право власності ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_2 .

05 листопада 1990 року Виконавчим комітетом Радехівської міської ради видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, згідно з яким будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 на праві особистої власності.

Відтак, у даному випадку, ще до моменту припинення існування колгоспного двору, право власності на його майно зареєстровано за ОСОБА_6 . В подальшому, як встановлено судом, право власності на таке майно цілком правомірно набуте ОСОБА_2 та, в подальшому, ОСОБА_4 .

Отже, вимога позивача визнання за ним права власності на 1/5 частки у майні колгоспного двору, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір, сплачений за подання даного позову залишається за позивачем.

Керуючись статтями 10, 19, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судовий збір, сплачений за подання даного позову залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 01.08.2024

Головуючий суддяО. Куцик-Трускавецька