Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2024 р.

м. Київ

справа № 755/10264/24

провадження № 2/755/6415/24

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Прокопчук Н.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання позивача із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , та позивачем у встановленому законом порядку та строки 14.05.2024 року подано до нотаріальної установи заяву про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса Дев`ятої київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, оскільки позивач на момент відкриття спадщини була зареєстрована не за адресою фактичного проживання спадкодавця, та нотаріусом додатково зауважено, що позивач нібито пропустила строк для прийняття спадщини, тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали спадкової справи № 330/2024, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Залізничним відділом ЗАГС в м. Києві від 23.04.1992 року, актовий запис № 1573. (а.с. 10)

На підставі свідоцтва про право на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва від 20.01.2000 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності в рівних долях ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . (а.с. 20)

За життя ОСОБА_2 18.12.2020 року було видано нотаріально посвідчену довіреність на ім`я ОСОБА_1 на право представляти інтереси довірителя у передбачених Довіреністю установах та організаціях. (а.с. 19)

06.11.2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУЮ (м. Київ) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 18970. (а.с. 7, 8)

Згідно Договору надання ритуальних послуг від 05.11.2023 року, Договору-замовлення на організацію та проведення поховання, чеків оплати за Договорами, Свідоцтва про поховання від 06.11.2023 року, поховання ОСОБА_2 організовано та оплачено ОСОБА_1 (а.с. 15-18)

14.01.2024 року ОСОБА_1 подано до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що заведено спадкову справу № 330/2024. (а.с. 44)

14.05.2024 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданником І.В. складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 13)

За даними Акту, затвердженого начальником Житлово-експлуатаційної дільниці № 404 від 20.05.2024 року ОСОБА_1 дійсно фактично проживає з 2007 року за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 14)

Відповідно до п. 1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N -296/5 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Фізична особа може мати декілька місць проживання, у цьому разі місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Зокрема, за положеннями п. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Доказом проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, покази свідків та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 Цивільного кодексу України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання позивача із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 , задля подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги.

Відповідно до частини першої статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту постійного проживання позивача із матір`ю спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 .

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки вона має намір приймати спадщину як спадкоємець за законом.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 25 липня 2024 року.

Суддя: В.І. Галаган