Справа № 737/333/24
Провадження № 2/737/163/24
02 серпня 2024 року с-ще Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Решітько А. Д.,
представника третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради - Вересоцької А. А.,
представника третьої особи - Центру соціальних служб Куликівської селищної ради - Карцевої Л.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Куликівської селищної ради як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради, Центр соціальних служб Куликівської селищної ради,
про позбавлення батьківських прав,
інші учасники справи не з`явилися
Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування, діючи в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала позов, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина - ОСОБА_1 та cтягнути з неї аліменти на утримання її малолітнього сина - ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів їх доходів щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь законного представника дитини або державної установи, де буде перебувати дитина, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також передати ОСОБА_1 Куликівській селищній раді, як органу опіки та піклування для його подальшого влаштування.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, зокрема, щодо ОСОБА_1 , разом з ним не проживає, не спілкується, не займається його вихованням, матеріально не утримує, не піклується про його здоров`я. Така поведінка матері свідчить про її самоусунення від виконання батьківських обов`язків щодо дитини.
ОСОБА_2 має ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є громадянин України ОСОБА_5 .
Наразі батьку малолітнього ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».
Питання про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 неодноразово обговорювалося на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини.
У листопаді 2023 року до Служби у справах дітей та сім`ї із письмовою заявою звернулася ОСОБА_7 , в сім`ї якої проживають та виховуються троє дітей ОСОБА_2 та повідомила, що ОСОБА_2 більше трьох місяців, як залишила дітей, не піклується про них та матеріально не утримує, додому не приїжджає, не телефонує.
28 лютого 2024 року виконавчий комітет Куликівської селищної ради своїм рішенням № 43 затвердив висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, будь - яких процесуальних документів від неї до суду не надходило.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А. А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила, що дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на сьогодні проживає в АДРЕСА_1 в сім`ї ОСОБА_7 , яка є бабусею сестри та брата ОСОБА_1 . Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 має ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживали у цивільному шлюбі з 2014 по 2019 рік в с. Жуківка. Потім ОСОБА_2 залишила свого цивільного чоловіка та переїхала з дітьми в с. Салтикова Дівиця до іншого співмешканця - ОСОБА_8 , з яким у 2020 році народила ще одну дитину - ОСОБА_1 . У 2021 році ОСОБА_2 повернулася вже з трьома дітьми до свого співмешканця ОСОБА_5 в с. Жуківка в будинок ОСОБА_7 , бабусі двох старших дітей. Практично, з моменту повернення ОСОБА_2 в с. Жуківка ОСОБА_7 здійснювала догляд за всіма дітьми. ОСОБА_2 зарекомендувала себе як безвідповідальна мати: часто вживала алкогольні напої, залишала дітей на бабусю, а сама вела розгульний спосіб життя та не навідувала трьох малолітніх дітей, які знаходяться на утриманні батька дітей - ОСОБА_5 . Сім`я ОСОБА_2 була взята на облік в Центр соціальних служб у 2019 році з проблемою зловживання жінкою алкоголем, ухиляння від виконання батьківських обов`язків. Неодноразово дана родина отримувала послугу соціального супровіду. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради з 18.08.2022 як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, з підстави: ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. З серпня 2023 року ОСОБА_2 поїхала на роботу в м. Ніжин та більше до дітей не поверталася, грошових коштів на їх утримання не надавала, життям та здоров`ям дітей не цікавилася, чим самоусунулася від їх вихованя, на зв`язок не виходить. Батько малолітнього ОСОБА_1 перебуває в місцях позбавлення волі, мати - ОСОБА_2 фактично відсутня, тому виникає необхідність у влаштуванні дитини та встановленні опіки над нею. На сьогодні ОСОБА_5 матеріально утримує всіх трьох дітей, а ОСОБА_7 займається їх вихованням. Питання виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків неодноразово було предметом розгляду Комісії з питань захисту прав дитини, але змін на краще не відбулося. Врешті рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей.
Представник третьої особи - Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева Л. Є. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 зазначила, що виховує ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як власного онука як і двох рідних онуків ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , оскільки їх спільна матір ОСОБА_2 взагалі не займається вихованням дітей, не відвідує їх, не телефонує, не піклується про їх здоров`я і розвиток, фінансово не забезпечує. Крім того, наскільки їй відомо ОСОБА_2 постійно зловживає алкогольними напоями. Вважає, що ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що займає посаду старости Жуківського старостинстького округу Куликівської селищної ради, ОСОБА_2 восени 2023 року виїхала із с. Жуківка на роботу в м. Ніжин та більше не поверталася. Її дітьми займається ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 дітей не відвідує, не цікавиться їх життям, не утримує матеріально.
Згідно з вимогами ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 15).
ОСОБА_2 також має ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16, 17).
Згідно з довідкою про склад сім`ї ОСОБА_5 , яка видана Жуківським старостинським округом за № 528 від 29.11.2023, до складу зареєстрованих та проживаючих за адресою АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), його співмешканка ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), син ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), дочка ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), син співмешканки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та матір ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.27).
Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.18).
За час проживання на території Жуківського старостинського округу ОСОБА_2 зарекомендувала себе як безвідповідальна матір малолітніх дітей, яка часто вживає алкогольні напої, палить, залишала дітей бабусі, а сама відвідувала нічні заходи: кафе, дискотеку. Близько двох років проживала з іншим чоловіком в іншому населеному пункті, з яким народила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З серпня 2023 року вибула з її слів на роботу, але не працевлаштувалася. Вела розгульний спосіб життя та не відвідувала трьох неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні батька (а.с. 28).
Наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради № 29 від 18 серпня 2022 року неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було взято на облік, як дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах внаслідок проживання в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с. 31).
У актах та висновках оцінки потреб сім`ї (оцінювання проводилося з 06.02.2023 по 09.02.2023) зазначено, що основними ознаками та чинниками складних життєвих обставин є вживання алкоголю обома батьками, виникнення конфліктних ситуацій між членами родини, та нераціональне використання коштів (а.с.40-46).
З актів обстеження житлових умов від 11.07.2022 року, 07.09.2023 року та 08.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 не виправляється, її відношення до дітей не змінюється на краще, у серпні 2023 року ОСОБА_2 залишила дітей у будинку ОСОБА_7 та протягом майже півроку не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей (а.с.47-49).
Відповідно до повідомлення Куликівського районного суду Чернігівської області від 17.01.2024 вих. 1/346, батьку малолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» (а.с. 52).
Сім`я ОСОБА_2 була взята на облік в Центрі соціальних служб у 2019 році з проблемою зловживання жінкою алкоголем та ухиляння від виконання батьківських обов`язків. Тричі сім`я отримувала послугу соціального супроводу, а саме: з 19.03.2020 по 22.09.2020; з 16.09.2021 по 04.04.2022; з 06.02.2023 по 07.08.2023 (а.с. 34-39).
За ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей постановою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.12.2023 року ОСОБА_2 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу (а.с. 33, 56).
Згідно з витягами з протоколу комісії з питань захисту прав дитини № 5 від 04.08.2022 року та № 13 від 22.09.2023 року ОСОБА_2 неодноразово попереджалась про наслідки ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо її неповнолітніх дітей (а.с. 21-22).
Згідно з витягом з протоколу комісії з питань захисту прав дитини № 19 від 27.12.2023 року Службі у справах дітей та сім`ї надано доручення почати збір матеріалів та підготовку висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 23).
Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 43 вiд 28 лютого 2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24-26).

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами 1-4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України) та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний, духовний розвиток та виховання своїх дітей, зокрема, сина - ОСОБА_1 , що негативно впливає на його фізичний та духовний розвиток як складову виховання, не створює належних умов для його проживання, не спілкується з ним, не бере участі в його утриманні, тобто поведінка відповідача є такою, що свідчить про ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини.

Вищезазначені обставини вказують, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_1 буде суперечити інтересам дитини.

Доказів, що підтверджують обставини виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, зацікавленість відповідача у вихованні дитини, надання їй материнської турботи, необхідного харчування, матеріального забезпечення не надано.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без материнської уваги та турботи, при цьому, має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позбавлення батьківських прав відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України не звільняє її від обов`язку утримувати своїх дітей, у зв`язку з чим, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 ..

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Враховуючи вимоги ст.ст. 166, 180, 184 СК України, майновий стан відповідача, яка є особою працездатного віку, стан здоров`я дитини та її вік, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на положення п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5, 10, 13, 18, 258, 259, 263-265, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь законного представника дитини або державної установи, в якій буде перебувати неповнолітня дитина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Передати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Куликівській селищній раді як органу опіки і піклування для його подальшого влаштування.

Роз`яснити відповідачу що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте Куликівським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 12 серпня 2024 року.

Суддя Н. Ю. Рубаненко