УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну стягувача,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну стягувача.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Ішуніній Л. М.

Вирішуючи питання щодо визначення територіальної підсудності даної заяви, суд дійшов таких висновків.

Частинами першою, другою статті 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Так, зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що місцем виконання рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання, тобто місце проживання боржника, місце його перебування, роботи або місце знаходженням його майна.

Водночас, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 / провадження № 61-21991св19 /.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 13 грудня 2021 року на підставі виконавчого напису № 204968 від 22 червня 2021 року, місцем його виконання є місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1, яка територіально не відноситься до Солом`янського району міста Києва.

Інформації про місце роботи та місцезнаходження майна боржника матеріали справи не містять.

Розділ VI ЦПК України не містить положень, які б передбачали направлення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, за підсудністю.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявлені вимоги полягають у заміні стягувача, суд приходить до висновку, що дана позовна заява територіально не підсудна Солом`янському районному суду міста Києва за правилами частини другої статті 446 ЦПК України.

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ЦПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ураховуючи викладене, суддя приходить до висновку про передачу справи на розгляд до Печерського районного суду міста Києва, за місцем виконання виконавчого напису.

Керуючись статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 10, 31, 32, 187, 353, 355, 446 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну стягувача передати на розгляд до Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна