Справа № 459/3048/23 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М. В.
Провадження № 22-ц/811/261/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу №459/3048/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,- про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням

в с т а н о в и в:

15 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позовна заява мотивована тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 22 жовтня 2017 року.

Від спільного проживання у шлюбі мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 квітня 2023 року приблизно о 12 годині, перебуваючи в палаті №1 педіатричного відділення КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради», у присутності їхньої дочки, відповідач вчинив словесний конфлікт із позивачкою, під час якого діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно схопив останню за волосся на голові та потягнув до себе, після чого схопив обома руками за передпліччя та почав стискати руки в області передпліч, а в подальшому знову схопив за волосся на голові та потягнув до себе. Внаслідок своїх неправомірних дій відповідач спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у правому передпліччі, забоїв м`яких тканин голови та обох передпліч, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

На час вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 неправомірних діянь, не пройшло і місяця після народження нею дитини із якою вона перебувала у педіатричному відділенні лікувального закладу.

Протиправні дії ОСОБА_1 принизили її як людину, як жінку та як дружину. Внаслідок протиправних дій вона зазнала фізичного болю, приниження своєї честі та гідності, пережила страх за себе, емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, що вплинуло на здоров`я дитини.

Вищевказані обставини завдали та продовжують завдавати їй глибоких душевних страждань.

Враховуючи умисний злочинний характер поведінки відповідача, обсяг заподіяних втрат немайнового характеру, тривалість і глибину заподіяних душевних страждань, позивачка ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь 10 000 грн відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10 000,00 гривень завдану їй кримінальним правопорушенням.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1073 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2024 року оскаржив відповідач ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим. Конфлікт під час якого ОСОБА_2 було завдано шкоду, було спровоковано нею. Наміру спричинити будь-які тілесні ушкодження у нього не було. Він сплачує аліменти на утримання своєї дружини до досягнення дитиною трирічного віку, а також аліменти на утримання самої дитини. Матеріали справи не містять доказів завдання ОСОБА_2 моральної шкоди, яку вона оцінює в 10000 грн. Незначні тілесні ушкодження, які наступили для ОСОБА_2 в результаті їхнього конфлікту, який вона спровокувала, були отримані з власної вини, оскільки він лише її заспокоював. З метою залагодження конфлікту, усю вину взяв на себе, щиро розкаявся та отримав покарання у вигляді штрафу.

Присуджену судом моральну шкоду в розмірі 10000 грн вважає завищеною.

Просить змінити рішення суду, зменшивши суму стягнення моральної шкоди. В решті рішення просить залишити без змін.

02 квітня 2024 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відзив мотивовано тим, що доводи апеляційної скарги є безпідставними у зв`язку з чим апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Вважає суму моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн такою, що відповідає вимогам розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

За змістом ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2022 року.

Від спільного проживання у подружжя народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вироком суду також встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 11 травня 2023 року, складеної за участі його захисника- адвоката Сковронського Т.С. та підписаної сторонами по справі, ОСОБА_1 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а саме: ОСОБА_1 19 квітня 2023 року приблизно о 12 годині, перебуваючи в палаті №1 педіатричного відділення КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради», що розташована за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вулиці Івасюка, будинок № 2, у присутності новонародженої дитини, вчинив словесний конфлікт із дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого діючи умисно, свідомо передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, цим самим порушуючи норми Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», умисно схопив ОСОБА_2 за волосся на голові та потягнути її до себе, після чого схопив обома руками ОСОБА_2 за її передпліччя та почав стискати руки останню в області передпліч, а в подальшому продовжуючи злочинний умисел, знов схопив ОСОБА_2 за волосся на голові та потягнути її до себе. Внаслідок своїх неправомірних дій, ОСОБА_1 спричинив потерпілій ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на правому передпліччі, забоїв м`яких тканин голови та обох передпліч, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів, до яких належать рука і відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 19 липня 2023 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06 листопада 2023 року позов задоволено частково та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій формі у розмірі 2 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 04 серпня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що вина ОСОБА_1 у завданні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень підтверджена належними доказами. Враховуючи характер завданих тілесних ушкоджень, суд прийшов до висновку, що така шкода завдала їй фізичного болю, приниження та стресу у зв`язку з чим прийшов до висновку, що 10 000,00 грн на відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди завданої діями ОСОБА_1 відповідатиме вимогам розумності, справедливості, а також не є завищеною чи надмірною.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди, слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 покликається на те, що конфлікт між ним та ОСОБА_2 виник не з його вини, в той же час під час розгляду кримінальної справи він визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також не оскаржував вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 16 травня 2023 року щодо недостовірно встановлених обставин.

Судом враховано характер вчиненого правопорушення, його тяжкість та наслідки для ОСОБА_2 , увраховуючи те, що неправомірними діями відповідача позивачу було завдано моральні страждання, пов`язані з отриманням тілесних ушкоджень (легкої тяжкості) в присутності дитини сторін, яка була неспокійна та плакала, сама вона пережила раптовий стрес, страх, фізичний та душевний біль, у неї пропало молоко для годування дитини, вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, правильно виходив з вимог розумності і справедливості та врахував характер вчиненого злочину, ступінь тяжкості, характер та обсяг страждань позивача, особу відповідача та інші істотні обставини справи, а тому, заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. є належною та справедливою компенсацією за спричинене відповідачем.

Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 липня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк