Провадження № 6/337/384/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Комунальне підприємство «Водоканал», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про розстрочення виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

09.07.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 03.07.2023 у справі ЄУН 337/2954/23 за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, строком на дванадцять місяців шляхом погашення заборгованості рівними частками у сумі 8528,60 грн. щомісячно, до 25 числа кожного поточного місяця.

На обґрунтування заяви зазначають, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2023 позов Комунального підприємства «Водоканал» було задоволено та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення за період з 01.08.2017 по 31.03.2023 в сумі 102342,19 грн., а також стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Водоканал» в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору по 447 грн. 33 коп. з кожного, а всього 2684,00 грн.

У квартирі АДРЕСА_1 (по якій утворилась заборгованість) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично не проживають з січня 2017 року. У вказаній квартирі проживає їх тітка ОСОБА_3 та двоюрідний брат ОСОБА_5 , які обіцяли сплачувати комунальні платежі. Проте 03.07.2024, після відкриття виконавчого провадження, їм стало відомо про наявність заборгованості та рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2023. Сума боргу дуже значна, оплатити одним платежем вони не мають матеріальної можливості. При цьому ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його дохід становить близька 20000 грн. ОСОБА_2 також є військовослужбовцем, він 29.09.2023 знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_8 та двох її дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час вирішується питання щодо їх усиновлення.

Ухвалою суду від 10.07.2024 заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду прийнято до судового розгляду, призначено судове засідання з повідомленням учасників справи.

У період з 13.07.2024 по 11.08.2024 суддя Сидорова М.В. перебувала у відпустці.

В судове засідання заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не прибули, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку, у заяві про розстрочення виконання рішення суду просили розглянути справу без їх участі.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Зокрема, КП «Водоканал» ухвалу про призначення судового засідання та судову повістку отримав в електронному вигляді 11.07.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного документу. Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про час та місце судового засідання повідомлялися за зареєстрованим місцем проживання, однак поштове відправлення повернуто до суду без вручення із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

На підставі викладеного суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність заявників та інших учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо). Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача. Наведене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/598/19 від 03.06.2021.

Судом встановлено, що заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2023 у справі ЄУН 337/2954/23 було задоволено позов Комунального підприємства «Водоканал» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення за період з 01.08.2017 по 31.03.2023 в сумі 102342,19 грн., а також стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Водоканал» в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору по 447,33 грн. з кожного, а всього 2684,00 грн.

Рішення набрало законної сили 03.08.2023 та підлягає виконанню.

В обґрунтування свої вимог заявниками надані роздруківки з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 08.07.2024 про виконавчі провадження НОМЕР_1 та НОМЕР_2, де вони є боржниками, а КП «Водоканал» - стягувачем.

При цьому згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 14.08.2024: на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциян М.О. дійсно з 03.07.2024 перебувало виконавче провадження НОМЕР_1, в якому божником був ОСОБА_1 , стягувачем КП «Водоканал», стан ВП - завершено; на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциян М.О. з 03.07.2024 перебуває виконавче провадження НОМЕР_2, в якому божником є ОСОБА_2 , стягувач - КП «Водоканал», стан ВП - відкрито.

Дослідивши матеріали справи, надані заявниками документи, зокрема, копії їх військових квитків, копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та копії свідоцтв про народження дітей, суд прийшов до висновку, що доказів існування виняткових обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість виконання судового рішення боржниками, заявники суду не надали, тобто не довели виняткових обставин, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Заявниками не надано суду доказів свого скрутного матеріального стану, таких як: довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Також слід зазначити, сам по собі факт проходження заявниками військової служби не є безумовною підставою для здійснення судом розстрочення виконання рішення суду, адже заборгованість стягнута солідарно з шістьох боржників та в даному випадку мають враховуватись конкретні обставини, які б свідчили про об`єктивну неможливість виконання судового рішення усіма солідарними боржниками.

Окремо суд звертає увагу на ту обставину, що заявники, звертаючись до суду із заявою у липні 2024 року, просять суд розстрочити виконання рішення суду від 03.07.2023.

Як вже зазначалось, частиною 5 ст.435 ЦПК України визначено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Тобто, станом на час вирішення заяви, річний строк на який може бути розстрочене виконання рішення суду, що передбачений ч. 5 ст. 435 ЦПК України, сплив.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. 81, 247, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 03 липня 2023 року за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова