Справа № 212/7420/24
У Х В А Л А

05 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Зімін М.В., ознайомившись із заявою Приватного підприємства «Домініум» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 , -

встановив:

25 липня 2024 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява Приватного підприємства «Домініум» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 за період з травня 2020 року по квітень 2023 року у сумі 9652,02 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 302,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

У відповідності до роз`яснень викладених у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви, перевіряється, чи не пропущений заявником строк позовної даності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Приватне підприємство «Домініум» за зазначеною заявою просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з травня 2020 року по квітень 2023 року, який перевищує трирічний строк.

Зазначені обставини свідчать про те, що заявником заяву про видачу судового наказу подано з вимогами, які перевищують строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України.

Таким чином, перевіривши та ознайомившись з матеріалами справи, враховуючи, що з моменту виникнення у заявника права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тому суддя відмовляє Приватному підприємству «Домініум» у видачі судового наказу за заявленими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу, з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 161, 165,166, 167 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити Приватному підприємству «Домініум» у видачі судового наказу про стягнення суми заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 05 серпня 2024 року.

Суддя М. В. Зімін