УХВАЛА

Справа № 564/2814/24

07 серпня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль без повідомлення (виклику) сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , Відділу містобудування архітектури та землеустрою Управління забезпечення роботи ради, бухгалтерського обліку, аріхітектури та землеустрою Костопільської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України про зобов`язання ОСОБА_2 знести зведені будівельні конструкції, які прибудовані до будівлі торгово-офісного центру (магазину), що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0589, визнання незаконними та скасування містобудівних умов та обмежень від 09.05.2024 року, які видані ОСОБА_2 для проектування будівництва об`єкта комерційного призначення на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:1069, визнання незаконною та скасування державної реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 17.05.2024 року.

У заяві про забезпечення позову просив заборонити відповідачу ОСОБА_2 здійснювати та виконувати на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:1069, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , особисто чи із залученням сторонніх осіб, підрядних та субпідрядних організацій, будь-які будівельні роботи, в тому числі, але не виключно підготовчі, земляні, будівельні, монтажні, оздоблювальні, роботи з будівництва будівель чи іншого нерухомого чи рухомого майна до набранням рішення суду у даній справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що будівництво ОСОБА_2 здійснюється з істотним порушенням державних будівельних норм, стандартів і правил, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та порушує право позивача на безпечне користування належним йому майном.

Запроектоване без його згоди блокування належного йому об`єкту нерухомості новим будівництвом порушує його права та інтереси як власника суміжного приміщення, санітарні норми інсоляції (добудова запроектована біля віконних прорізів з належних йому приміщень) та протипожежні норми. Проведення земляних робіт для влаштування котловану під будівництво фундаментів в безпосередній близькості до належної йому будівлі може призвести до загрози пошкодження його майна та перешкод у користуванні ним.

Метою забезпечення позову вказує необхідність захисту від недобросовісних дій з боку відповідача, забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення.

Створення відповідачем самовільно блокованого об`єкта нерухомого майна до торгово-офісного центру, який перебуває у його власності, із порушенням санітарних та протипожежних норм створить значні складнощі та перешкоди для позивача у разі задоволенні позову щодо реалізації права на усунення перешкод у користуванні належним йому майном.

Будівництво нового об`єкта нерухомого майна спровокує нове судове провадження щодо знесення самовільного об`єкта нерухомого майна повністю або частково.

Перевіривши підстави та мотиви заяви про забезпечення позову, надані докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, упровадженні якого перебуває справа.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Встановлено, що 26 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , Відділу містобудування архітектури та землеустрою Управління забезпечення роботи ради, бухгалтерського обліку, аріхітектури та землеустрою Костопільської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України про зобов`язання ОСОБА_2 знести зведені будівельні конструкції, які прибудовані до будівлі торгово-офісного центру (магазину), що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0589, визнання незаконними та скасування містобудівних умов та обмежень від 09.05.2024 року, які видані ОСОБА_2 для проектування будівництва об`єкта комерційного призначення на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:1069, визнання незаконними та скасування державної реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 17.05.2024 року.

Ухвалою суду від 31 липня 2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 27 серпня 2024 року.

У заяві про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 просив заборонити відповідачу ОСОБА_2 здійснювати на належній їй земельній ділянці - кадастровий номер :02:002:1069 будь-які будівельні роботи.

При цьому вказав, що невжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб може зробити неможливим виконання рішення суду у вказаній справі, створить складнощі в усуненні перешкод у користуванні майном. Самовільне зведення відповідачем ОСОБА_2 блокованого об`єкту нерухомості позбавить його права на ефективний судовий захист, призведе до повторного звернення до суду із позовом про знесення самовільного об`єкта нерухомого майна повністю або частково.

Разом із тим з поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що відповідач ОСОБА_2 здійснює будівництво на належній їй на праві власності земельній ділянці кадастровий номер :02:002:1069, яка розташована по АДРЕСА_1 та є суміжною із земельною ділянкою за кадастровим номером :02:002:0589, яка належить ОСОБА_1 .

Відділом містобудування, архітектури та землеустрою Управління забезпечення роботи ради, бухгалтерського обліку, архітектури та землеустрою Костопільської міської ради Макаровій Т.В. видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва комерційного призначення на вказаній земельній ділянці. Крім того, було здійснено державну реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Наведене вказує на відсутність підстав вважати, що будівництво відповідачем ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці є самочинним.

Крім того, у заяві позивач зазначає, що наявність нового об`єкта нерухомості створить значні складнощі та перешкоди для позивача, у разі задоволення позову, щодо реалізації його права на усунення перешкод у користуванні належним йому об`єктом нерухомості.

Однак, із позовом про усунення перешкод у користуванні належним йому майном ОСОБА_1 до суду не звертався, доказів належності йому торгово-офісного центру (магазину), який розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :02:002:0589 не зазначив та не надав.

Суд вважає, що заборона відповідачу ОСОБА_2 здійснювати на належній їй на праві власності земельній ділянці будь-які будівельні роботи за наявності відповідних дозвільних документів становитиме надмірне втручання у права власника щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним їй майном та порушує принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, позивачем не доведено наявність ризиків, які б унеможливили чи утруднили виконання судового рішення у разі незастосування заходів забезпечення позову. При цьому суд враховує те, що у разі здійснення будівельних робіт із порушенням будівельних норм і правил, недотриманням містобудівних умов і обмежень, відповідні ризики несе особа, яка здійснювала таке будівництво.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, які викладено у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ухвалі Верхового Суду від 25.04.2024 року у справі № 369/18114/23 (провадження №61-5076ск24) зазначено, що сам по собі факт здійснення відповідачами будівництва об`єктів нерухомості, яке стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що таке будівництво є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

У даному випадку заборона будівництва на земельних ділянках особі, яка є її власником, є непропорційним обмеженням її прав доки не встановлено, що таке здійснюється з порушеннями.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки такі обмеження господарюючого суб`єкта можуть призвести до незворотних наслідків.

Зважаючи на те, що заявлений позивачем спосіб забезпечення позову є непропорційним втручанню у права відповідача як власника земельної ділянки, яка має відповідну дозвільну документацію на будівництво, а також враховуючи зміст заявлених позовних вимог, необхідність забезпечення балансу інтересів сторін, відсутність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів позивача щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що підстави для забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Повний текст ухвали складено 07 серпня 2024 року.

Суддя: Снітчук Р.М.