Єдиний унікальний номер справи 183/7002/24
Провадження № 2/183/3253/24

У Х В А Л А

11 липня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, підписаний і поданий особисто позивачем (вх. № 23766). За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08 липня 2024 року визначено головуючого суддю Майну Г. Є. Позовна заява передана головуючому судді 09 липня 2024 року.

За результатами вивчення позовної заяви та доданих до неї документів, суд встановив наявність підстав для визнання подання цього позову зловживанням процесуальними правами.

Стаття 44 ЦПК України визначає обов`язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша цієї статті).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Як установлено, 04 липня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Щербину Є. М. подала до суду ідентичну позовну заяву (вх. № 23592) із вимогами до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Майну Г. Є., позовну заяву передано судді 08 липня 2024 року.

Як установлено, 04 липня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Щербину Є. М. подала до суду ідентичну позовну заяву (вх. № 23639) із вимогами до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Майну Г. Є., позовну заяву передано судді 08 липня 2024 року.

04 липня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Щербину Є. М. подала до суду ідентичну позовну заяву (ЄУН 183/6944/24) із вимогами до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Парфьонова Д. О.

05 липня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду ідентичну позовну заяву (вх. № 23763) із вимогами до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Майну Г. Є., позовну заяву передано судді 09 липня 2024 року.

05 липня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду ідентичну позовну заяву (вх. № 23764) із вимогами до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Майну Г. Є., позовну заяву передано судді 09 липня 2024 року.

Станом на 11 липня 2024 року питання про відкриття провадження не вирішене.

Суд звертає увагу, що усі подані позови заявлені до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. При цьому, у всіх позовних заявах, переданих головуючому судді Майній Г. Є., позивачем ОСОБА_1 або її представником адвокатом Щербиною Є. М., в залежності від того, ким підписана позовна заява, зазначено про те, що позивачем не було подано іншого позову до того самого відповідача, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Крім того, до усіх позовних заяв долучено одну і ту саму квитанцію про сплату судового збору № 9312-1929-2177-1705 від 03 липня 2024 року.

Отже, очевидними є дії позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Щербини Є. М., направлені на маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями, а встановлені обставини є підставою для визнання зловживання процесуальними правами ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18, правовідносини суду із кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальний закон вимагає та забезпечує належну поведінку сторони у суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду. Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам судочинства, а отже зловживає ним.

У поданій до суду позовній заяві у цій справі (вх. № 23766) позивач зазначав, що ним не подано іншого позову з тим самим предметом та з тих самих підстав. Разом із тим, три аналогічні позовні заяви за підписом адвоката Щербини Є. М. як представника позивача уже були подані ним на один день раніше 04 липня 2024 року (вх. № 23592 та 23639 та ЄУН 183/6944/24), а також особисто позивачем у цей же день, 05 липня 2024 року, подано ще дві аналогічні позовні заяви (вх. № 23763 та 23764).

За таких обставин, суд вважає подачу аналогічних позовів ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами, а тому, за правом, наданим ч. 3 ст. 44 ЦПК України, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, позов від 05 липня 2024 року підлягає поверненню.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

За змістом ст. 144 ЦПК України, суд може застосувати заходи процесуального примусу, в тому числі у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 148 ЦПК України).

Зважаючи на той факт, що позивачем у той самий день подано три аналогічні позовні заяви, а загалом за два дні 04 та 05 липня 2024 року подано 6 аналогічних позовів від імені позивача ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Щербина Є. М., як нею особисто, так і її представником, суд розцінює вказані дії позивача, як зловживання процесуальним правом на подачу позовної заяви, тобто вчиняє дії, зокрема, з унеможливлювання здійснення своєчасного судочинства.

У своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Крім того вказував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Зазначені обставини доводять факт зловживання позивачем ОСОБА_1 правом на подачу позову всупереч вимогам закону, що необґрунтовано навантажує судову систему, а тому, є достатньою підставою для застосування до останньої заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 1-го розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в сумі 3028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 144, 148, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів повернути.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Відомості, передбачені ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», для виконання ухвали в частині стягнення штрафу:

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: НОМЕР_2 .

Стягувач: Державна судова адміністрація, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100; юридична адреса: 01021 м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом, дійсна для пред`явлення до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

Дата набрання ухвалою законної сили 11 липня 2024 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 11 жовтня 2024 року.

Дата видачі ухвали 11 липня 2024 року.

Ухвала суду складена і підписана 11 липня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна