Провадження № 2/522/6361/24
УХВАЛА

07 серпня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, в тому числі, підсудність даної справи суду, до якого вона подана.

Так, перевіряючи підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з даними із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача у справі Міністерства оборони України () є: пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Солом`янського районного суду міста Києва.

У позовній заяві позивач не обґрунтовував підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси.

Підстав для розгляду цієї справи Приморським районним судом м. Одеси не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Разом з тим, суд зазначає, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище слідує, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає, що дану позовну заяву слід направити для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 259, 260 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди передати на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва (03680, м.Київ, вул. Максима Кривоноса, 25).

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА