Справа № 317/7116/23
Провадження № 2/314/537/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:головуючий суддя Кононенко І.О., секретар судового засідання Билименко Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 317/7116/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд.4) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

АТ «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

В обґрунтування позову зазначено, між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та відповідачем ОСОБА_1 , 28.12.2021 року було укладено кредитний договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач карткою користався, отримавши кошти, але умови договору не виконав, грошові кошти не повернув, тому позивач просив стягнути заборгованість у сумі 102322,53 гривні, яка складається з тіла кредиту 64167,14 грн., відсотків 9,09 грн., заборгованість за комісією -38146,30 грн. та судові витрати.

Представник АТ «Перший український міжнародний банк» просив розглядати справу без участі позивача, представник відповідача, надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами визнав, не погодився із сумою у розмірі 38146,30 грн. заборгованість за комісією, оскільки вважає її необґрунтованою, у зв`язку з тим, що сума у розмірі 4183 грн., які були зараховані Банком в рахунок погашення заборгованості по комісії, мала бути зарахована в рахунок погашення плати заборгованості по тілу кредиту, просив суд розстрочити виконання рішення суду відповідачу на строк 12 місяців, у зв`язку з проблеми зі здоров`ям на підтвердження чого надала до суду відповідні докази. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Встановлено, що 28.12.2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 на підставі кредитного договору №901 та зави №901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого банк надав відповідачеві кредит у сумі 70000 грн.

Позивач, обґрунтовуючи позов, посилався на публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції 06 квітня 2018 р. як невід`ємну частину кредитного договору. Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в цій редакції, яка надана позивачем на підтвердження позовних вимог, визначає: предмет договору; строк його дії та умови, згідно яких договір діє на невизначений строк і може бути розірваний за ініціативою сторін (п.2.4.1); види послуг, які надаються в рамках договору (п.3.6); права та обов`язки сторін; відповідальність сторін, та інші умови. Відповідач при підписанні Заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява є Приєднанням до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та був ознайомлений із Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через SMS-повідомлення, зазначений банком. Що стосується нарахованої заборгованості за комісією суд вважає її обґрунтованою, оскільки отримання банком плати за обслуговування кредиту не суперечить приписам Закону України «Про споживче кредитування» та передбачено умовами кредитного договору, комісія за обслуговування кредиту у вигляді розрахунково-касового обслуговування включена до сукупної вартості кредиту, зміна якої не передбачена умовами договору та додатками до нього, а отже не суперечить вимогам законодавства.

Враховуючи наявність підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу зазначених умов наявні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, відповідач станом на 03.09.2023 має заборгованість 1022322, 53 грн., з яких: 64167,14 грн. - заборгованість за кредитом; 9,09 грн. заборгованість за відсотками; 38146,30 грн. заборгованість за комісією.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною четвертою статті 435 ЦПК України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Верховний Суд України у п.10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 вказує, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 зазначено, що системний аналіз норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Таким чином, підставою для розстрочення виконання рішення є особливі обставини неможливості виконання судового рішення (щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правових підстав для розстрочки виконання рішення суду немає, оскільки саме по собі захворювання не є такою підставою.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 549, 551 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд.4) заборгованість за кредитним договором у розмірі 102322 (сто дві тисячі триста двадцять дві) грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд.4) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду . Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

05.08.2024