Справа № 333/4184/24
Провадження № 2/333/3123/24

19 липня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Кулик В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кари Руслани Теодозіївни до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
02.05.2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кари Р.Т. звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є рідною тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У свідоцтві про народження ОСОБА_2 батьком вказаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Відповідач перебуває на тимчасово окупованій території України та не бажає покидати окуповану територію для здійснення догляду та опіки над малолітньою донькою.
12.12.2023 року рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області № 87 ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області № 88 від 12.12.2023 року встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено рідну тітку ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 .

Дитина проживає з позивачем, в якої немає можливості в повній мірі забезпечити останню всім необхідним для її розвитку та повноцінного життя, а відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань немає.

Ухвалою від 03.05.2024 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси в суді довірила представляти адвокату Карі Р.Т., яка надала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрованим постійним місцем проживання якого є тимчасово окупована територія Запорізької області, м. Василівка, повідомлений про розгляд справи шляхом подачі оголошення на офіційному сайті «Судова влада».

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі.

Ухвалою суду від 19.07.2024 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального правління юстиції у Запорізькій області 31.03.2017 року (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Пущиково Республіка Польща померла ОСОБА_3 , що стверджується повним витягом із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданим 30.05.2023 року Воєводством Великопольського відділу реєстрації актів цивільного стану в м. Пущиково, який перекладений з польської мови на українську мову та нотаріально засвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гребенніковою О.М., реєстраційний № 2462 (а.с. 12).

12.12.2023 року рішенням виконавчого комітету Василівської міської рали Запорізької області № 87 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 17).

Рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області № 88 від 12.12.2023 року встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено рідну тітку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над ОСОБА_2 (а.с. 16).

На даний час дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідками про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи від 18.12.2023 року № 2327- та № 2327- (а.с. 7,8).

Відповідач інших аліментних зобов`язань не має. Матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров`я, а також те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у ст. 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Так як позивач ОСОБА_1 при подачі позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.

Керуючись ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 10-13, 77-80, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кари Руслани Теодозіївни до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовій збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик