Дата документу 22.07.2024
Справа № 334/2389/24
Провадження № 2/334/1556/24
22 липня 2024 року Ленінський районний м. Запоріжжя області у складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
за участю секретаря Мохунь М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі,
25 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фоменко Сергій Іванович, використовуючи систему «Електронний суд» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_1 01 січня 2014 року був працевлаштований до ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на посаду газорятівника цеху № 20 газорятівної служби згідно наказу № 1/ВК п.11.02.12 від 01 січня 2014 року. В подальшому з 19 березня 2015 року позивач працював на підприємстві відповідача на посаді майстра газорятувальної служби.
21 вересня 2023 року позивач був звільнений з підприємства відповідача на підставі вимог ст.36 п.1 КЗпП України "За згодою сторін" відповідно до наказу № 236 від 21 вересня 2023 року.
Однією із підстав звільнення позивача з підприємства відповідача стало те, що на протязі з середини 2022 року та по день звільнення мали місце затримки виплати заробітної плати позивачу, такі обставини підтверджуються відомостями довідки про заборгованість по заробітній платі позивача, яка була видана відповідачем 06 березня 2024 року за № 11-5/34-26.
Таким чином вбачається, що відповідачем під час роботи позивача та під час його звільнення з підприємства були порушені його права щодо своєчасності оплати праці, виплат належних йому сум грошей під час звільнення з підприємства, що стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх прав.
З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на користь позивача грошову суму у розмірі 87 019 грн. 90 коп. у якості невиплаченої заробітної плати позивачу під час його звільнення 25 вересня 2023 року з підприємства відповідача.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву, відповідно до ст. 178 ЦПК України.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Фоменко С.І. не з`явились, 22 липня 2024 року представник позивача надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи без участі позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки, ухвали про відкриття провадження, матеріалами справи рекомендованою поштою на юридичну адресу. Згідно рекомендованим повідомлень про вручення поштового відправлення представник ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» отримували лист з судовими повістками 11.06.2024 року та 01.07.2024 року.
Суд звертає увагу, що відзив відповідачем не надано, з жодними заявами представник відповідача до суду не звертався.
Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці НОМЕР_1 , оформленої на ім`я позивача ОСОБА_1 , останій у період з 01 січня 2014 року був працевлаштований до ТОВ "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» на посаду газорятівника цеху № 20 газорятівної служби згідно наказу № 1/ВК п.11.02.12 від 01 січня 2014 року. В подальшому з 19 березня 2015 року позивач працював на підприємстві ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» на посаді майстра газорятувальної служби на підставі наказу №46 від 18.03.2015 року.
21 вересня 2023 року позивач був звільнений з підприємства ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» на підставі вимог ст.36 п.1 КЗпП України "За згодою сторін" відповідно до наказу № 236 від 21 вересня 2023 року.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом.
Згідно зі ст.94КЗпП та ч. 1ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ч. 1ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму .
Факт існування даної заборгованості відповідачем не заперечується, як і не заперечується безпосередньо сума заборгованості.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем слід сплачувати 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, отже при подачі вищевказаної позовної заяви позивача було звільнено від сплати судового збору.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 суму заборгованості невиплаченої заробітної плати під час звільнення у розмірі 87019, 90 грн.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.2,4,12,13,15,76-78,81,141,223,258,259,264,265,273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов позовом ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості невиплаченої заробітної плати під час звільнення у розмірі 87019, 90 грн. (вісімдесят сім тисяч дев`ятнадцять гривень 90 коп).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання як ВПО: АДРЕСА_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ», , 69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд.18.

Суддя: Баруліна Т. Є.