Справа № 359/6591/23
Провадження № 2/359/349/2024
23 липня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епро Скул» як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс», треті особи : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
06 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, згідно якого просила : визнати виконавчий напис, вчинений 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс» (далі по тексту ТОВ «Фінансово-правова група «Лекс») боргу за кредитним договором в розмірі 18 174 грн. 15 коп. таким, що не підлягає виконанню; визнати виконавчий напис, вчинений 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстро-ваного в реєстрі за № 1076 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-правова група «Лекс» боргу за кредитним договором в розмірі 18 174 грн. 15 коп. таким, що не підлягає виконанню.
Вимоги обґрунтовано тим, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням норм ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 1, 2 постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, оскільки на момент вчинення виконавчого напису не існувало нотаріально посвідченого договору про кредитне зобов`язання, не було доказів безспірності заборгованості та про наміри здійснити виконавчий напис ОСОБА_1 стягувачем або нотаріусом повідомлено не було.
Ухвалою суду від 10 липня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
18 липня 2023 року на адресу суду надійшла заява ТОВ «Епро Скул» про залучення в якості правонаступника ТОВ «Фінансово-правова група «Лекс» у зв`язку з укладенням між товарис-твами договору про відступлення прав вимоги за № 06062023 від 06 червня 2023 року.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, інших клопотань чи заяв на адресу суду не направив.
Третя особа своїми процесуальними правами не скористався, пояснень, клопотань чи заяв на адресу суду не направив.
Суду, за наслідком розгляду інших цивільних справ достеменно відомо, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 23 листопада 2007 року за №6638 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано. Документи нотаріального діловод-ства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. передано на зберігання до Київського державного нотаріального архіву.
27 грудня 2023 року на виконання вимог ухвали суду від 10 листопада 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. направив на адресу суду копію матеріалів виконавчих проваджень за № 68709316 та № 68719211.
31 січня 2024 року на адресу суду з Київського державного нотаріального архіву надійшли належним чином завірені копії виконавчих написів за № 1076 та № 1379 від 13 січня 2022 року.
Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті з викликом і повідомленням сторін.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання сторони до суду не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, позивач подала заяву, якою позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, а розгляд справи просив здійснити у її відсутність.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов наступного висновку.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Крім того, 18 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено кредитний договір № 200359280, з метою придбання товару, а саме : мобільного телефону - смартфон Lenovo А 7000 DS Black, вартість якого 4799 грн. 90 коп. та 1055 грн. 90 коп. вартість послуги зі страхування. Згідно умов договору, банк відкриває позичальнику кредитний рахунок, на який зараховуються вказані кошти. Зараховані банком кошти списуються з кредитного рахунку на користь Технополис (адреса: АДРЕСА_1 ).
Також, між ОСОБА_1 та банком на виконання умов договору № 200359280 було погоджено графік платежів, відповідно якого починаючи з 18 листопада 2015 року по 18 жовтня 2016 року боржник мала щомісяця сплачувати кошти у розмірі 679 грн. 00 коп., а загальна сума кредиту складає 8 139 грн. 60 коп.
Як зазначає позивача, починаючи з 18 листопада 2015 року вона сумлінно, згідно встановленого графіку перераховувала кошти за наданий кредит на рахунок вказаний банком у листі. Останній платіж згідно умов договору № 200359280 та листа банку про графік платежів у розмірі 670 грн. 60 коп. на рахунок банку вона здійснила 18 жовтня 2016 року. Доказів протилежного суду не надано.
Тобто, виплативши повністю кошти згідно умов договору № 200359280 та листа банку про графік платежів у розмірі 8 139 грн. 60 коп. позивач була впевнена про відсутність кредитної заборгованості перед банком. Квитанцій про оплату та інших підтверджуючих документів в неї не збереглися, у зв`язку з тим, що після закінчення строку угоди з банком та останнього перерахованого платежу, пройшло більше 3-х років.
Позивачу стало відомо, що на підставі рішення Національного банку України від 12 липня 2016 року за №124-рш, банку було відкликано банківську ліцензію та сам банк - ліквідовано. У зв`язку з відкликанням у банку ліцензії в неї залишився не повернутий кредит за договором № 200205822 у сумі 6039 грн. 64 коп., який ОСОБА_3 не змогла погасити у зв`язку з тим, що рахунок банку був заблокованим, а на телефонні дзвінки представники банківської установи не відповідали. З того часу, до позивача, з приводу повернення заборгованості, банк або інша фінансова установа не звертались.
Судом також встановлено, що 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1076 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-правова група «Лекс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 174 грн. 15 коп..
Крім того, 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис ,який зареєстровано в реєстрі за № 1379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-правова група «Лекс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 174 грн. 15 коп..
18 лютого 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. відкрито виконавче провадження ВП № 68709316 з примусового виконання виконавчого напису № 1379 від 13 січня 2022 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.
21 лютого 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. відкрито виконавче провадження ВП № 68719211 з примусового виконання виконавчого напису №1076 від 13 січня 2022 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.
В той же день, 21 лютого 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. було об`єднані виконавчі провадження за №68709316 та №68719211 у зведене виконавче провадження з спільним №68745475.
Позивач зазначає, що жодних виконавчих документів від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. до неї не надходило, про хід виконавчого провадження її повідомлено не було. Доказів протилежного суду сторонами не надано.
Судом також встановлено, що 09 червня 2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. на підставі виконавчих написів за №1379 та №1076, які видано 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., було накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , які містяться на відкритих рахунках.
Згідно інформації на сайті Міністерства юстиції України в Автоматизованій системі виконавчих проваджень за виконавчим написом №1076 від 13 січня 2022 року, який видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., ПАТ «Банк Михайлівський» відступив право вимоги за кредитним договором № 200205822 від 15 січня 2015 року - ТОВ «Діджи Фінанс» (угода № 7_БМ від 20 липня 2020 року), яке в подальшому відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія Укрфінстандарт» (угода № 516/ФК-21 від 01 грудня 2021 року), яке, в свою чергу, відступило право вимоги до ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» (угода № 516/ФК-21/1 від 01 грудня 2021 року).
Крім того, в Автоматизованій системі виконавчих проваджень за виконавчим написом №1379 від 13 січня 2022 року, який видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., наявна інформація про те, що ПАТ «Банк Михайлівський» відступив право вимоги за договором № 200359280 від 18 жовтня 2015 року - ТОВ «Діджи Фінанс» (угода № 7_БМ від 20 липня 2020 року), яке в подальшому відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія Укрфінстандарт» (угода № 516/ФК-21 від 01 грудня 2021 року), яке, в подальшому, відступило право вимоги ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» (угода № 516/ФК-21/1 від 01 грудня 2021 року).
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без спір-ному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно пункту 1.1 вказаної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Відповідно п. 1.2. гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом п. 3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягував-чем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно п. 3.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнен-ня заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172.
Згідно п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений п.п. 2.3 п. 2 гл. 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.
Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її без-спірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.
В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23 січня 2018 року) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборго-ваність перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі за № 6-887цс17.
Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборго-ваність саме такого розміру, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.
Частиною 1 та п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У частині 6 ст. 141 ЦПК України вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Судом встановлено, що позивач судовий збір не сплачувала на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави Україна.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 15, 18 Цивільного кодексу України, ст. 34, 87, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 , п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», ст. 10 - 13, 76-80, 84, 89, 223, 259-260, 263-265, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епро Скул» як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс», треті особи : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати виконавчий напис, вчинений 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, який зареєстровано в реєстрі за № 1379 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс» боргу за кредитним договором в розмірі 18 174 гривень 15 копійок таким, що не підлягає виконанню.
Визнати виконавчий напис, вчинений 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, який зареєстровано в реєстрі за № 1076 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс» боргу за кредитним договором в розмірі 18 174 гривень 15 копійок таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епро Скул» на користь держави Україна судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 (двадцять) копійок.
Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 3222 від 11 червня 2019 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили , якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення суду виготовлено 23 липня 2024 року.
Суддя Л.В. Яковлєва