Справа №463/4176/24
Провадження №2/463/1189/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 серпня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Афанасьєва Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, -

встановив:

позивач через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною, який зареєстрований в реєстрі за №2060, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 20402 грн. 97 коп.; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, який зареєстрований в реєстрі за №561, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27853 грн. 31 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що спірний виконавчий напис всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинений нотаріусом без перевірки безспірності вимоги стягувача, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання позивач не з`явилася, разом з тим її представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів суду не скерував.

Треті особи в судове засідання також не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, правом на подання пояснень не скористалися.

Враховуючи те, що позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічна норма закріплена і у п.3.1, 3.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

При цьому, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі № 201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі № 285/2975/16 (провадження № 61-31641 св 18), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною вчинено виконавчий напис №2060 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №200135074 від 23.03.2018, укладеним з ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» та плати вчинення цього виконавчого напису на загальну суму 20402 грн. 97 коп.

Крім цього, 30.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною вчинено виконавчий напис №561 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №100925794 від 22.10.2012, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» та плати вчинення цього виконавчого напису на загальну суму 27853 грн. 31 коп.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що вищевказані кредитні договори посвідчений нотаріусом, відсутні такі відомості і у самих виконавчих написах нотаріуса про стягнення заборгованості за вказаними договорами.

Таким чином, вчиняючи 06.03.2020 виконавчий напис №2060 та 30.01.2021 виконавчий напис №561 приватні нотаріуси неправомірно керувалися пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватними нотаріусами під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), який відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинен враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необґрунтованими доводи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард», викладені у письмових поясненнях від 16.05.2024 №1144/02, та приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, що становлять 1211 грн. 20 коп. судового збору (а.с.8).

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною, який зареєстрований в реєстрі за №2060, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 20402 грн. 97 коп.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, який зареєстрований в реєстрі за №561, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27853 грн. 31 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Банк Форвард», місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 105,;

Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, адреса: м.Київ, бул.Т. Шевченка, 38, прим 147, кім.5, 7,

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, адреса: м.Київ, вул.Малиновського, 27/23,

Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, адреса: м.Київ, вул.Юрія Поправки, 6, офіс 15.

Повне судове рішення складено 07.08.2024.

Суддя Р.Я.Головатий