КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах ОСОБА_3 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист прав споживача шляхом відшкодування збитків, завданих внаслідок неякісно виконаних ремонтно-будівельних робіт та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , згідно з яким просив:

- стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування збитків з усунення недоліків виконаних будівельно-ремонтних робіт у розмірі 477200,00 грн;

- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, завдану спричиненням збитків з усунення недоліків виконаних будівельно-ремонтних робіт у сумі 50 000,00 грн.;

- стягнути з відповідача на його користь витрати за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 25000,00 грн.;

- стягнути з відповідача на його користь витрати за проведення оцінки збитків в результаті проведення неякісних ремонтних робіт у розмірі 8000,00 грн.;

- стягнути з відповідача на його користь витрати за розробку дизайн-проекту у розмірі 38800,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 25.02.2020 між позивачем та відповідачем було укладено усний договір підряду на ремонтно-будівельні роботи, за умови якого підрядник зобов`язався виконати ремонтно-будівельні роботи за розробленим дизайн-проектом замовника у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності, а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити виконану роботу.

Сторони досягли згоди по всім істотним умовам, відповідач виконав роботу та замовлення позивача, а позивач у повному обсязі оплатив виконану відповідачем роботу на загальну суму 689 978,00 грн.

Разом з тим, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, що призвело до істотного порушення умов договору та настання реальних збитків для позивача.

21.11.2020 позивач та відповідач підписали останній акт виконаних робіт, протягом грудня 2020 року родина позивача збирала кошти на придбання меблів та маВ намір вселитися у квартиру.

15.01.2021 у період гарантійного строку позивач вияв істотні недоліки у роботі відповідача, що полягають у неякісно виконаній роботі, порушення ДСТУ-Н Б А.3.1-23:2013, в результаті чого квартира є непридатною до проживання (тріщини на змонтованій підвісній стелі по периметру квартири, відшарування шпаклівки від основи; тріщини, на стінах наявні відшарування крайок шпалер від основи тріщини, місцями на поверхні плями клею; підлога покрита ламінатом, наявні зазори на стиках ламінованої дошки).

Окрім того, виконані ремонтні роботи відповідачем не відповідають розробленому родиною дизайн-проекту, про що було негайно, 15.01.2021 повідомлено відповідача та запропоновано останньому скласти дефектний акт стосовно неякісно виконаних будівельних робіт та приступити до своїх гарантійних зобов`язань, а саме, усунути усі недоліки в результаті неякісно виконаних відповідачем ремонтних роботі за його рахунок.

Однак, відповідач категорично відмовився від складення акту та приступити до своїх гарантійних зобов`язань, що стало підставою для проведення судової будівельно-технічно експертизи та оцінки збитків в результаті проведення неякісних ремонтних робот у квартирі позивача.

У зв`язку із виникненням спору з приводу недоліків виконаної роботи, 17.02.2021 позивач звернувся до ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» та уклав договір на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

За результати проведення будівельно-технічної експертизи від 26.04.2021 за №09/21 було встановлено, що виконані ремонтно-будівельні роботи об`єкту будівництва - квартири АДРЕСА_1 не відповідають нормативним вимогам у галузі будівництва та дизайн - проекту.

Відповідно до Звіту оцінки збитків у результаті проведення неякісних ремонтних робіт, виконаного на замовлення позивача СОД ТОВ «Апрайсел ЮА» від 26.07.2021 № О-01-26/07/21, ринкова вартість збитків у результаті проведення неякісних ремонтних робіт у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , без податку на додану вартість, станом на 26.07.2021 року склала - 477 200,00 грн.

Крім того, у зв`язку із істотним порушенням умов договору, в частині істотних недоліків виконаних неякісних робіт, позивачу та членам його родини завдана моральна шкода, яка проявилася у моральних переживаннях, нервових зривах та погіршенні сну та самопочуття. Відповідач позбавив родину позивача можливості проживати у власній квартирі, що негативно вплинуло на позивача, його дружину та дитину і призвело до погіршення стану здоров`я та відносин між подружжям.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування збитків, завданих внаслідок неякісно виконаних ремонтно-будівельних робіт 477200,00 грн., моральної шкоди 5000,00 грн., витрати за проведення будівельно-технічної експертизи 25000,00 грн., витрати за проведення оцінки збитків 8000,00 грн. В задоволенні інших вимог позову відмовлено. Відшкодування судового боргу віднесено на рахунок державного бюджету (т. 2, а.с. 75-83).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичних обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що наявні у матеріалах справи акти не є актами приймання-передачі фактично виконаних робіт чи придбаних матеріалів, а є суто інформативними матеріалами (фінансово-плановий документ, орієнтовний кошторис) і не свідчать про виконання і передачу будь-яких робіт. При цьому, ці акти підтвердження того, що позивач платив відповідачу або приймав у нього будь-які роботи по будь-яким договорам.

Щодо висновку експерта, покладеного в основну рішення, зазначає, що цим висновком експерта не встановлювалася відповідність виконаних по акту робіт тому оздобленню, яке наявне в квартирі позивача. Тобто, не має жодного доказу того, що вказані в актах роботи виконувалися в квартирі позивача.

Так, зазначає, що в оскаржуваному рішенні не відображено, що на прямі питання представника відповідача "чи виконував відповідач будь-які роботи в квартирі позивача", "чи був свідок присутнім при виконанні ремонту в квартирі позивача", "чи мав відповідач трудові або будь-які інші відносини зі свідком", "чи бачив він відповідача в квартирі позивача за виконанням будь-яких робіт" - свідок відповідав "ні" (т. 2, а.с. 89-94).

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір може бути укладений як в усній, так і в письмовій формі.

Згідно з вимогами ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Як передбачено ст. 844 ЦК України, якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, 25.02.2020 між позивачем та відповідачем було укладено усний договір підряду на ремонтно-будівельні роботи, за умовами якого підрядник зобов`язався виконати ремонтно-будівельні роботи за розробленим дизайн-проектом замовника у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності.

При цьому, на підтвердження вищевказаних позовних вимог щодо укладення між сторонами договору та його виконання відповідачем, позивачем надано суду приблизний кошторис виконання робіт, «Акт № 1 Виконання ремонтних робіт кв 466», «Акт № 2 Виконання ремонтних робіт кв 466», «Акт № 3 Виконання ремонтних робіт кв 466», «Акт № 4 Виконання ремонтних робіт кв 466» (а.с. 7-10, т. 1).

Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №9809/9810/23-32 від 12.07.2023, вбачається: "1-2. Рукописні записи «27.03.2020. Расчет 100% Акт №1 закрыт», «2000$+», що містяться у документі «Акт № 1 Выполнение ремонтных работ кв. 466»; рукописні записи «Акт №2 закрыт 16.06.20 100%» у документі №2 «Акт №2 Выполнение ремонтных работ кв. 466»; рукописні записи «17.08.20. Акт № 3 закрыт 100%» у документі «Акт № 3 Выполнение ремонтных работ кв. 466»; рукописні записи «21.11.20 расчет 100%» у документі «Акт №4

Выполнение ремонтных работ кв. 466», виконані ОСОБА_2 без навмисної зміни почерку. 3-4. Підписи, що містяться у нижніх частинах аркушів у документах: "Акт № 1 1 Выполнение ремонтных работ кв 466», «Акт № 2 Выполнение ремонтных работ кв 466", «Акт № 3 Выполнение ремонтных работ кв 466», «Акт №4 Выполнение ремонтных работ кв 466», виконані ОСОБА_2 без навмисної зміни підписного почерку."

Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а також встановлені обставини справи, суд першої інстанції, надавши оцінку вказаним вище письмовим доказам, дійшов обгрунтованого висновку, що Акти виконаних робіт є належними та допустимими доказами укладення між сторонами усного Договору підряду на ремонтно-будівельні роботи.

Щодо посилань апелянта на те, що наявні у матеріалах справи акти не є актами приймання-передачі фактично виконаних робіт чи придбаних матеріалів, а є суто інформативними матеріалами (фінансово-плановий документ, орієнтовний кошторис), які не свідчать про виконання і передачу будь-яких робіт,слід зазначити, що виконання робіт відповідачем та прийняття їх відповідачем є обов`язковою передумовою для виконання замовником своїх грошових зобов`язань перед підрядником.

Розрахунки за виконані роботи проводилися на підставі документів, які підтверджують обсяги (перелік) виконаних робіт та їх вартість. Такі документи, як вбачається, складалися та підписувалися відповідачем особисто і передавалися позивачу.

У свою чергу, після підписання таких документів у замовника виникав обов'язок сплатити виконані роботи в передбачені договором терміни, що було виконано позивачем в повному обсязі та підтверджено відповідачем шляхом підписання актів та проставлення відповідної позначки про 100 % оплату.

Отже, в даному випадку, документом, що підтверджує обсяг (перелік) виконаних робіт та їх вартість є акти виконаних будівельних робіт, кожен з яких підписаний особисто відповідачем та повністю сплачений позивачем.

Посилання апелянта на те, що позивачем у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення про ведення касових операцій у національній валюті не надано до суду першої інстанції відповідних доказів сплати відповідачу зазначеної у позові суми коштів, зокрема банківських квитанцій або прибуткових касових ордерів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ані позивач, ані відповідач не є суб`єктами господарювання, які мають поточні рахунки в банках.

Окрім того, пункт 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 148, на який посилається відповідач, встановлює обмеження щодо готівкових розрахунків між фізичними особами за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50 000,00грн. включно, а отже дане положення не поширюється на готівкові розрахунки за договором підряду, укладеним між сторонами.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17.02.2021 позивач звернувся до ТОВ «Науково-дослідної лабораторії судових експертиз» та уклав договір №1702-21/09 на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

За результати проведення будівельно-технічної експертизи від 26.04.2021 року №09/21 було встановлено, що виконані ремонтно-будівельні роботи об`єкту будівництва - квартири АДРЕСА_1 не відповідають нормативним вимогам у галузі будівництва та дизайн - проекту, невідповідність полягає в наступному:

- п. 3.6. ДСТУ-Н Б А.3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд», по вимогам, що пред`являються до готових шпакльованих поверхонь;

- п. 3.42 ДСТУ-Н Б А.3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд», по вимогам, що пред`являються до готових обклеєних шпалерами поверхонь;

- п. 3.65 ДСТУ-Н Б А.3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд» по вимогам, що пред`являються до готових змонтованих підвісних стель;

- в приміщенні кухня, місце розташування отвору під витяжку не відповідає запроектованому.

Відповідно до Звіту оцінки збитків у результаті проведення неякісних ремонтних робіт, виконаного на замовлення позивача СОД ТОВ «Апрайсел ЮА» від 26.07.2021 року № О-01-26/07/21, ринкова вартість збитків у результаті проведення неякісних ремонтних робіт у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , без податку на додану вартість, станом на 26.07.2021 року склала - 477 200,00 грн.

У свою чергу, відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

У відповідності до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Робота, у розумінні п. 21 ст. 1 Закону, є діяльністю виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров`я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну (ч.І ст. 14 Закону).

Відповідно до ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Згідно ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, поміж іншого, відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.

Під недоліком розуміється будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно- правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї. а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) (п.15 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»).

При цьому, згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Положеннями ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок неякісно виконаних ремонтно-будівельних робіт, підтверджується Звітом оцінки збитків у результаті проведення неякісних ремонтних робіт, виконаним на замовлення позивача СОД ТОВ «Апрайсел ЮА» від 26.07.2021 року № О-01-26/07/21, суд першої інстанції, врахувавши вказаний Звіт та Висновок будівельно-технічної експертизи від 26.04.2021 року №09/21, дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування збитків, завданих внаслідок неякісно виконаних ремонтно-будівельних робіт 477200,00 грн., витрат за проведення будівельно-технічної експертизи 25000,00 грн. та витрат на проведення оцінки збитків 8000,00 грн.

Посилання апелянта на те, що висновок експерта є неналежним доказом на підтвердження заявлених позивачем позовних вимог, колегія суддів відхиляє, адже поданий до суду висновок відповідає вимогам чинного законодавства та є належним та допустимим доказом того, що виконані відповідачем ремонтно-будівельні роботи в квартирі позивача не відповідають нормативним вимогам в галузі будівництва та дизайн-проекту.

При цьому, слід зауважити, що відповідач не був позбавлений права на подання до суду доказів, які б свідчили про інший (більший чи менший) розмір спричинених збитків, але таким правом не скористався, а також не подав відповідне клопотання про призначення повторної або додаткової експертизи.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки визначаючи розмір такої шкоди, суд першої інстанції, керуючись при цьому положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України та ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", врахував конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яка зазнав позивач, та, виходячи із принципу розумності, виваженості і справедливості, прийшов до цілком правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди саме у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах ОСОБА_3 , - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист прав споживача шляхом відшкодування збитків, завданих внаслідок неякісно виконаних ремонтно-будівельних робіт та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 26 липня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова