УХВАЛА

23 липня 2024 року

м. Київ

справа № 758/14624/21

провадження № 61-9496ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Бориса Івановича, Луспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної протиправними діями та рішеннями, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України (далі - НААУ в особі РАУ), в якому просив стягнути у відшкодування майнової та моральної шкоди грошові кошти в сумі 710 398,11 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року, позов задоволено частково.

Стягнено з НААУ на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 70 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

03 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. від 04 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., від 08 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В. визнано необґрунтованою. Заяву про самовідвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. задоволено. Справу передано для проведення повторного автоматизованого розподілу. Заяву про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І. передано у порядку статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. від 08 липня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І. від участі у розгляді справи відмовлено.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2024 року справа № 758/14624/21, провадження

№ 61-9496ск24, призначена до розгляду судді-доповідачу Лідовцю Р. А., судді, які входять до складу колегії: Луспеник Д. Д., Гулько Б. І.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., від 11 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. визнано необґрунтованою. Заяву про самовідвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. задоволено. Справу передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 липня 2024 року для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на судові рішення у справі № 758/14624/21 визначено суддю доповідача - Гулейкова І. Ю. та суддів, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д. (провадження № 61-9496ск24).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., від 12 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Гулейкова І. Ю. визнано необґрунтованою. Заяву про самовідвід судді Верховного Суду Гулейкова І. Ю. задоволено. Справу передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 липня 2024 року для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на судові рішення у справі № 758/14624/21 визначено суддю доповідача - Сакару Н. Ю. та суддів, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д. (провадження № 61-9496ск24).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., від 15 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. визнано необґрунтованою. Заяву про самовідвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. задоволено. Справу передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2024 року для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на судові рішення у справі № 758/14624/21 визначено суддю доповідача - Білоконь О. В. та суддів, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д. (провадження № 61-9496ск24).

22 липня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І. та Луспеника Д. Д.

Заява обґрунтована тим, що судді Гулько Б. І. та Луспеник Д. Д. входили до складу колегії суддів та брали участь у вирішенні питань щодо заявлених відводів суддям Коломієць Г. В., Лідовцю Р. А., Гулейкову І. Ю. та Сакарі Н. Ю., а також щодо заявлених зазначеними суддями самовідводів.

Різниця в правовій оцінці Верховним Судом у складі зазначених колегій суддів тих самих обставин, зазначених позивачем в заявах про відвід відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, та вказаних суддями у заявах про самовідвід, при своїй ідентичності викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів та свідчить про те, що підхід до доводів позивача вже є упередженим з боку членів колегії - суддів Гулька Б. І. та Луспеника Д. Д.

Постановлені Верховним Судом ухвали про задоволення самовідводів суддів Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю. та Сакари Н. Ю. за участі суддів Гулька Б. І. та Луспеника Д. Д. підтверджують наявність суб`єктивних і об`єктивних критеріїв в оцінці існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Водночас існування вказаних обставин не враховано під час розгляду його заяв про відвід вказаних суддів.

Заявник вважає, що зазначене свідчить про існування обставин, що викликають обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та об`єктивності суддів Гулька Б. І. та Луспеника Д. Д. відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Підстави для відводу судді визначено статтею 36 ЦПК України.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішене як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (стаття 40 ЦПК України).

У пункті 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У контексті прецедентної практики ЄСПЛ об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Саsе, заява № 11/1987/134/188).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об`єктивного критерію потрібно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Газета Україна-центр» проти України», §§ 29-32).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим ухвалення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Верховний Суд виходить з того, що самовідвід виключає найменшу підозру у зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Як свідчить зміст заяви про відвід суддів Гулька Б. І. та Луспеника Д. Д. сумніви заявника у їх неупередженості та об`єктивності ґрунтуються на незгоді з ухваленими ними у складі колегії суддів процесуальними рішеннями щодо вирішення заяв про відводи (самовідводи) суддів (ухвали Верховного Суду від 08, 11, 12 та 15 липня 2024 року).

Однак, в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді, тому відповідні доводи заяви колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

Той факт, що судді Гулько Б. І. та Луспеник Д. Д., які входили до складу колегії суддів, визначеної для розгляду питання про відвід та самовідвід суддів у цій справі, брали участь та ухвалювали рішення щодо вказаних процесуальних питань, не доводить існування підстав стверджувати, що судді Гулько Б. І. та Луспеник Д. Д. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Як вже зазначалося, презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Згідно з об`єктивним критерієм потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у з`ясуванні такого питання є те, чи можуть існувати побоювання учасників справи при розгляді справи щодо безсторонності певного судді, які є об`єктивно виправданими.

Верховний Суд не встановив існування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв неупередженості та необ`єктивності суддів Гулька Б. І. та Луспеника Д. Д.

Отже, підстав для заборони суддям Гульку Б. І. та Луспенику Д. Д. брати участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції відповідно до пункту 5 частини першої, частини другої статті 36 ЦПК України немає.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І. та Луспеника Д. Д.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу суддів, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І. та Луспеника Д. Д. відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись частиною другою статті 36, статтями 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Бориса Івановича, Луспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної протиправними діями та рішеннями, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід суддів Верховного Суду Гулька Бориса Івановича, Луспеника Дмитра Дмитровича передати для вирішення іншому судді.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник