Справа № 286/1835/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про розподіл в натурі частки житлового будинку, який належить співвласникам на праві спільної часткової власності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідачів: 1. ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в якому просить розділити в натурі перебуваючий у спільній частковій власності сторін житловий будинок в АДРЕСА_4 , припинити право спільної часткової власності, визначити їй частку у розмірі 1/1, виділивши в окремий об`єкт наступні приміщення: - коридор площею 7,9 кв.м., кухню площею 10,5 кв.м., кімнату площею 20,4 кв.м., кімнату площею 13,1 кв.м., визнавши за нею право власності на вказані приміщення за адресою АДРЕСА_4 , мотивуючи тим, що має намір приватизувати земельну ділянку.

Ухвалою суду від 10.05.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.07.2024 року.

У встановлений судом строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали.

Сторони, будучи належно повідомленими, в судове засідання не прибули. Позивач у позові просила розглянути справу без її участі. Відповідачі заяв чи клопотань не подавали. Неявка сторін не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Розглянувши вимоги та доводи позивача, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24.12.2014 року. Відповідачам 1. ОСОБА_2 та 2. ОСОБА_3 належать інші частини цього ж житлового будинку у розмір по 1/4 частці кожній, про що зазначено в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 , виготовленому 24.01.2024 року ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інвентаризаційна справа № 034. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.01.2016 року, право власності позивача на належну їй 1/2 частину житлового будинку зареєстровано у встановленому законом порядку, тоді як за відповідачами право власності на належні їм частини будинку не зареєстровано.

Згідно з матеріалами технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 , виготовленого 24.01.2024 року ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інвентаризаційна справа № 034, житловий будинок по АДРЕСА_4 , 1968 року побудови, загальною площею 102,30 кв.м., житловою площею 60,30 кв.м. одноповерховий, складається з двох відокремлених груп приміщень, тобто фактично з двох квартир. Згідно з експлікацією приміщень та планом будинку садибного типу від 24.01.2024 року, відокремлена група приміщень під номером 1, складається з веранди площею 5,50 кв.м., коридору площею 7,80 кв.м.; кухні площею 10,30 кв.м.; кімнати площею 13,50 кв.м.; кімнати 13,30 кв.м.; усього по групі 1: загальна площа 50,40 кв.м., житлова площа 26,80 кв.м.; відокремлена група приміщень під номером 2, складається з коридору площею 7,90 кв.м., кухні площею 10,50 кв.м., кімнати площею 20,40 кв.м., кімнати площею 13,10 кв.м., усього по групі 2: загальна площа 51,90 кв.м., житлова площа 33,50 кв.м.

Судом встановлено, що сторони фактично володіють та користуються приміщеннями спірного житлового будинку наступним чином: відокремлена група приміщень, позначених у технічному паспорті на будинок під номером 1, використовується відповідачами; відокремлена група приміщень, позначених у технічному паспорті на будинок під номером 2 використовується позивачем. Тобто між сторонами протягом тривалого часу склався фактичний порядок користування приміщеннями будинку і його складовими, який відповідає часткам співвласників будинку і спору між сторонами щодо порядку користування приміщеннями немає.

Відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 ст.358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

В ч.6 постанови від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення.

Таким чином, з аналізу змісту ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слідує, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно з технічним паспортом спірний житловий будинок фактично є двоквартирним, в які маються окремі входи.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Зважаючи, що позивачу для оформлення права власності на земельну ділянку під будинком необхідна добровільна згода усіх законних співвласників, однак право власності відповідачів на належну їм частину житлового будинку у встановленому законом порядку за ними не зареєстровано, що позбавляє позивача можливості оформити право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування її 1/2 частини житлового будинку; будинок має окремі входи (квартири), тобто наявна визначена законом технічна можливість виділення позивачу в натурі 1/2 частки в спірному житловому будинку, відтак суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині виділення в натурі частки з спільної часткової власності на житловий будинок та припинення спільної власності. При цьому, вимога позивача визначити частку 1/1 задоволенню не підлягає як юридично неспроможна, така, що не ґрунтується на законі і суперечить вимозі припинення спільної часткової власності.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2482,85 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Виділити у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в натурі частку спільного майна, що складається з 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_4 , загальною площею 51,90 кв.м, житловою площею 33,50 кв.м., яка включає: коридор площею 7,90 кв.м., кухню площею 10,50 кв.м., кімнату площею 20,40 кв.м., кімнату площею 13,10 кв.м., та припинити право спільної власності на виділене майно.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 24.07.2024 року.

Суддя: В. І. Вачко