Справа № 175/6170/23
Провадження № 2/175/1620/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" липня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула А.Р.,

представника позивача адвоката Лозового І.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Теперик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське в порядку спрощеного позовного провадженя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 26 серпня 2016 року.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В позові позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сім`я існує формально, зберегти її в майбутньому не вважає можливим. Зазначає, що фактичні шлюбні відносини припинені.

Ухвалою суду від 20 березня 2024 року, за клопотанням відповідача, сторонам було надано час для примирення строком на три місяці.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Лозовий І.О., позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити зазначив, що примирення між сторонами не відбулося та таке не можливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечували, оскільки позивач не володіє інформацією про місце знаходження позивача та їх дітей, хоча зазначає, що вони знаходяться закордоном. Просили призначити повторно строк на примирення. Відповідач пояснив, що хоче знати про місце знаходження позивача, на протязі строку, який надано судом на примирення ніяких заходів щодо примирення не робив, оскільки на телефоннні дзівнки позивач не відповідає.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони одружені з 26 серпня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 374.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, а також щодо визначення місця проживання дітей, тощо сторонами не заявлено.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України ). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ухвали суду від 20.03.2024 подружжю було надано строк на примирення тривалістю три місяці, але примирення не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Із цією метою судом було вжито заходів до примирення подружжя, надано строк на примирення, враховуючи наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до п. 10 зазначеної Постанови ПВСУ та ст. 111 СК України, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає необхіднимшлюб розірвати.

Разом з цим, суд зауважує, що відповідачем за час наданий судом на примирення, як він сам пояснив в судовому засідані, не здійснено будь яких дій для збереження шлюбу, налагодження стосунків, тощо.

На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу,судом надавався строк на примирен, але такого не відбулося, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Зокрема, суд звертає увагу відповідача, що у разі наявності між сторонами спору, щодо фактичного місця проживання дітей, сторони можуть звернутись до суду в загальному порядку для вирішення цього питання.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 77, 81-82, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 серпня 2016 року, Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 374.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.07.2024.

Суддя О. М. Білоусова