Справа №295/1150/24
05.07.2024 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира в складі:
головуючої судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря Кирийчук А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,-
У січні 2024 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 08.06.2018, від якого вони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння та спільних інтересів, втратою почуття любові та поваги шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо. Малолітня дочка проживає з позивачем та нею створені всі необхідні умови для її розвитку та виховання. Збереження шлюбу вважає неможливим. Тому позивач просить: 1) розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управліня юстиції у Житомирській області за актовим записом № 839; 2) визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від її представника надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову та що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив.
Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що підтримує висновок органу опіки та піклування.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08.06.2018 між позивачем та відповідачем Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 839, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , де також вони мають зареєстроване місце проживання, що вбачається з довідки ПП «Управляюча компанія «Житлове експлуатаційне підприємство № 1» від 04.01.2024 та довідок про реєстрацію місця проживання управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради від 25.06.2018 і 22.12.2028.
Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 згідно результатів отриманої судом інформації з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Житомирській області від 07.02.2024.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, мір для примирення не приймають. З огляду на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також згідно ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини чи чоловіка на особисту свободу, тому суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.
Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 у справі № 6-2445цс16, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів.
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Враховуючи вік малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день ухвалення судового рішення не може дати об`єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, а також висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, затверджений рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 1084 від 03.07.2024, згідно якого рекомендовано визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 , суд вважає, що проживання малолітньої дочки з матір`ю відповідатиме саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному, так і фізичному.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем за дві вимоги немайнового характеру, що підтверджено документально.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 161 СК України, ст. ст. 76-82, 141, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, -
Шлюб, зареєстрований 08 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управліня юстиції у Житомирській області за актовим записом № 839, розірвати.
Визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2422,40 грн судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради (адреса: 10014, м. Житомир, майд. ім. С.П. Корольова, 4/2, ).

Суддя Л.М. Семенцова