ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року

м. Харків

справа № 643/13491/23

провадження № 22-ц/818/1849/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміна О.В., Пилипчук Н.П

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2024 року у складі судді Новіченко Н.В.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Просила визначити розмір частки аліментів, що стягуються з відповідача на утримання молодшої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набуття повноліття старшою дитиною ОСОБА_4 з 1/6 на 1/4 частку та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з моменту подання позову і до досягнення нею 23-х років за умови продовження нею навчання.

Крім того, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на перекладача офіційних документів (доказів) в розмірі 4 220 00 грн, а також витративитрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона до 2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та має двох спільних доньок - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.02.2019 року Московським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

У зв`язку з початком військової агресії російської федерації та повномасштабним вторгненням збройних сил російської федерації на територію України, позивачка разом з дітьми була вимушена покинути територію України і наразі мешкає у місті Абердині у Шотландії. Однак незважаючи на це діти продовжують навчатися, хоча це і коштує великих грошей.

Старша донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 досягла повноліття, і наразі продовжує навчатися у НЕСКОЛ коледжі на денній формі навчання. Молодша донька Мірра навчається у 6 класі Кварихил школи в Абердині, одночасно продовжуючи навчання також і в українській школі. Обидві доньки навчаються онлайн додатково англійській мові. Мірра із вчителькою з України приватно онлайн двічі на тиждень (380 грн кожен урок та в місяць приблизно 3 040, 00 грн в залежності від кількості днів місяця), а Дар`я займається в школі Англійської мови двічі на тиждень «Інглиш дом», вартість кожного уроку складає 310 грн (в місяць приблизно 2 480, 00 грн в залежності від кількості днів місяця). Також молодша донька відвідує басейн, а старша спортивний зал.

Після прибуття до Шотландії у зв`язку зі зміною клімату діти хворіли понад 11 разів за останній рік, внаслідок чого у позивачки виникла необхідність у вивезенні дітей на два тижні до Туреччини на оздоровлення.

Крім того, під час перебування у навчальних закладах діти харчуються, а вартість повноцінного обіду у коледжі складає біля 7-8 фунтів стерлінгів (приблизно 350 грн).

До того ж, є потреба у одязі, оскільки молодша донька росте та в неї кожен сезон змінюється розмір одягу та взуття.

Окрім вищевказаних витрат позивачка також сплачує комунальні послуги за квартиру у м. Харкові, а також орендну плату за будинок у Шотландії у розмірі 100, 40 фунтів за тиждень та комунальні платежі у вигляді Кансил таксу (постачання води, водовідведення та вивезення сміття) у розмірі 150 фунтів на місяць та рахунки за світло та газове опалення приблизно 47 фунтів на місяць не в зимовий період.

Оскільки позивачка не має можливості перебуваючи у Шотландії працювати за освітою юриста, вона вимушена навчатися у НЕСКОЛ коледжі на денній формі навчання та працювати на вихідних у ресторані посудомийкою задля того щоб забезпечувати дітей.

Розміру аліментів, які сплачує відповідач, не вистачає навіть на харчування та одяг дітям, не кажучи вже про оплату додаткових занять англійською мовою, купівлю підручників, канцелярського приладдя, витрат на інтернет, мобільний зв`язок та лікування. Лікування зубів дітям складало 770 фунтів стерлінгів за три місяці, а на наступні три місяці заплановано лікування ще на суму понад 700 фунтів стерлінгів.

Відповідач, при цьому, всіляко намагається уникнути фінансової підтримки своїх дітей, хоча інших осіб на утриманні не має, працює на посаді голови суду та згідно з оприлюдненої на сайті НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, має у власності трикімнатну квартиру у АДРЕСА_1 , автомобіль «Kia Sorrento», готівкові кошти, а також кошти, розміщені на банківських рахунках у розмірі понад 130 000, 00 грн та понад 15 000, 00 доларів США.

Позивачка та діти не мають у своїй власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна.

З моменту стягнення з відповідача аліментів його майновий та сімейний стан змінився, оскільки відповідач одружився і його дружина згідно з оприлюдненої на сайті НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у 2020 році отримала заробітну плату у розмірі понад 1 000 000, 00 грн, а на її банківських рахунках розміщені грошові кошти у розмірі понад 40 000, 00 доларів США та 10 000, 00 Євро. Також відповідач та його дружина отримують доходи від своїх вкладів у банках. Наведені обставини свідчать про покращення матеріального стану відповідача, оскільки заробітна плата та доходи його дружини належать їм на праві спільної сумісної власності відповідно до ст. 61 СК України.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 100 грн 00 коп та витрати на переклад у розмірі 1 266 грн 00 коп, та на користь держави судовій збір у розмірі 322 грн 08 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачкою не доведено наявності підстав для збільшення розміру аліментів на утримання молодшої доньки ніж раніше визначений розмір. Але встановлені у справі обставини свідчать про потребу старшої повнолітньої доньки в отриманні матеріальної допомоги та наявності у відповідача можливості надання такої допомоги.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив рішення змінити в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , зменшивши визначений судом розмір з 1/6 на 1/8 частини заробітку (доходу) щомісяця.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд застосував до спірних правовідносин норми сімейного права без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі N 644/3610/16 (провадження N 61-12782св18), від 16 лютого 2022 року у справі N 381/2423/20 (провадження N 61-17937св21), відповідно до яких при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання потрібно враховувати вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем навчання, тобто наявність у повнолітньої дитини потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Позивачка не надала жодних доказів щодо витрат доньки пов`язаних з її навчанням, тому підстави для задоволення позову відсутні. Також, суд не врахував, що обов`язок утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання не може покладатися повністю на одного з батьків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечує проти її задоволення, посилається на те, що суд дав належну оцінку її доводам та обґрунтовано задовольнив позов в частині стягнення аліментів на повнолітню доньку. Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

ОСОБА_1 також звернулась з апеляційною скаргою на рішення суду, просила скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначає, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права. Судом не враховані обставини та не надано належної оцінки матеріальному становищу дітей, а саме, що у власності позивачки та дітей відсутнє нерухоме майно, вони проживають у орендованому будинку. В той час як витрати платника аліментів на купівлю нерухомості належним чином недоведені. Судом не враховано, що стан здоров`я відповідача є задовільним, бо жодного доказу погіршення стану здоров`я відповідач не надав та не надано оцінки заможному матеріальному становищу відповідача - платника аліментів, що підтверджується доказами по справі. Не враховано судом також що основний тягар по вихованню та матеріальному забезпеченню доньок усім необхідним, лягає саме на позивачку із якою проживають діти. Відповідач не бажає приймати участь у вихованні доньок, навіть не спілкується із ними. Після досягнення старшою дитиною повноліття, аліменти на молодшу дитину, що наказом суду були визначені у мінімальному розмірі як аліменти на двох дітей, повинні бути безумовно збільшені та визначені у розмірі частки доходу відповідача. Крім того, матеріали справи містять докази на підтвердження того, що старша донька сторін у справі потребує фінансової допомоги від батька, а відповідач має змогу її надавати у заявленому позивачкою розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Зазначає що наведені позивачем доводи щодо висновку суду про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів на молодшу доньку не ґрунтуються на законі. Рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим. Докази зміни його майнового стану в матеріалах справи відсутні, а наявні у його дружини статки не мають жодного відношення до спірних правовідносин.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи в межах їх обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог вважає що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 18.07.2007 року сторони уклали шлюб, який було розірвано заочним рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 04.04.2017 у справі № 745/119/17.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 06.01.2006 та серії НОМЕР_2 від 23.04.2013.

Після розірвання шлюбу позивачка та діти були зареєстровані та проживали у належній відповідачу квартирі АДРЕСА_2 , що не спростовується сторонами.

25.02.2019 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/357/19, яким стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

18.12.2023 року старша донька сторін Дар`я досягла повноліття, відтак стягнення з відповідача аліментів на її утримання припинилося, а розмір аліментів на молодшу доньку ОСОБА_6 складає 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Після початку повномасштабного вторгнення позивачка разом з дітьми покинула територію України і наразі вони проживають у Шотландії в місті Абердін в рамках Української суперспонсорської схеми «Дім для українців» Уряду Шотландії, де їм надається інтеграційна підтримка (довідка міської ради м. Абердин від 01.12.2023).

Відповідно до укладеного з позивачкою Договору про оренду житла від 18.05.2023 вартість орендної плати складає 100, 40 фунтів стерлінгів щотижня.

Згідно з наявної в матеріалах справи довідки від 05.12.2023 Північно-східного шотландського коледжу старша донька Дар`я зарахована на денну форму навчання на програму Вищого національного диплому «Соціальні науки» - перший курс у Північно-східному шотландському коледжі на 2023/2024 навчальний рік. Цей курс розпочався 28.08.2023 року і має завершитися 21.06.2024 року.

При цьому, ОСОБА_7 проходить навчання в онлайн - школі англійської мови «EnglishDom», і нею були внесені оплати: 27.01.2023 пакет «50 занять з локальним викладачем» в сумі 382,5 доларів США; 30.10.2023 пакет «50 занять з локальним викладачем» в сумі 440 доларів США (Довідка № 394 від 11.12.2023).

Відповідно до ч.3 ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів та інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

За змістом позовних вимог позивачка просить визначити розмір аліментів на молодшу дитину у розмірі частки.

Відповідно до ч.3 ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів та інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до вимог ст.192 СК України визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками розмір аліментів може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже за змістом цієї норми Закону розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом із тим стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше установленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших передбачених цим Кодексом випадках.

Із аналізу вказаних правових норм убачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у більшому ніж раніше визначений розмір.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судова колегія не може погодитися з висновком суду про відсутність недоведеність позивачкою підстав для визначення аліментів на утримання молодшої доньки у заявленому у позові розмірі, оскільки сам по собі факт досягнення старшою дитиною повноліття та наявність у відповідача обов`язку її утримання лише у разі продовження останньою навчання, свідчить про зміну його майнового стану.

Одночасно судова колегія погоджується з висновком суду, що надані позивачкою докази понесення витрат на утримання житла в Шотландії та отримання дитиною медичної допомоги є підставою для стягнення додаткових витрат, а не збільшення розміру раніше призначених аліментів.

З огляду на зазначене апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині визначення розміру аліментів на молодшу дитину підлягає задоволенню, а рішення суду в цій частині зміні.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як на тому наголошено у постановах Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 337/642/22, від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання.

Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо).

Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.

Сімейним кодексом передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання, тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Заперечуючи проти визначеного судом розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, ОСОБА_1 посилається на безпідставне неврахування судом розміру витрат ОСОБА_8 на оплату навчання і вважає що є всі підстави для призначення аліментів у розмірі частини доходу відповідача. В той же час відповідач за змістом своєї апеляційної скарги не заперечує сплачувати на утримання повнолітньої дитини 1/8 частину від своїх доходів і просить зменшити визначений судом розмір аліментів до зазначеного розміру оскільки позивачка не надала доказі потреби дитини у отриманні матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням.

При визначенні аліментів суд врахував майновий стан відповідача та наявність доказів про продовження повнолітньою донькою навчання, що свідчить про її потребу в отриманні матеріальної допомоги від обох батьків. Проте судова колегія не може погодитися з визначеним судом розміром аліментів та, враховуючи вік дитини, рівний з батьком обов`язок матері надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу та відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження розміру понесених відповідачкою витрат пов`язаних з навчанням повнолітньої дитини, вважає достатнім визначити аліменти на утримання старшої дитини у розмірі 1/8 частини доходу відповідача.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що згідно довідки Північно східного шотландського коледжу від 05.12.2023 за підписом менеджера з питань адміністрування та іспитів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зарахована на денну форму навчання на 2023 /2024 навчальний рік з терміном навчання з 28.08.2023 по 21.06.2024 рік, підстави для стягнення аліментів після спливу строку навчання відсутні.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на зазначене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а рішення суду змінити, задовольнивши позов ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі частини доходів відповідача та на утримання ОСОБА_11 у розмірі 1/8 частини доходів відповідача.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на 33%, тому відповідно здійснено перерозподіл судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги в сумі 531,14 грн.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2024 року змінити.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі частини доходів та на утримання ОСОБА_11 у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2023 року і до закінчення навчання (21.06.2024 рік), але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Компенсувати за рахунок держави ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1609,50 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені за подання апеляційної скарги в сумі 531,14 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2024 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук