Справа № 539/902/24
Провадження № 2/539/493/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участю секретаря Ковтун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лубни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лисенко А.Ф. від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, в якій, уточнивши позовні вимоги, просив визнати, що позивачу в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить житловий будинок садибного типу «А-1», сарай «В», сарай «Г», погріб «Б», сарай «В-1», сарай «Д», вбиральня «Ж», огорожа №1, колодязь питний №2, розташований на неприватизованій земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,08 га по АДРЕСА_1 , який за життя він прийняв у спадок після смерті свого батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив своїх спадкових прав.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який був батьком ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рідним дідом позивача. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку садибного типу «А-1» з господарськими будівлями та спорудами (сарай «В, сарай «Г», погріб «Б», сарай «В-1», сарай «Д», вбиральня «Ж», огорожа №1, колодязь питний №2), розташованого на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 0,47 га, в тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,39 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,08 га, по АДРЕСА_1 . Спадкоємцем померлого ОСОБА_3 був його син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З приводу набуття права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька, позивач звернувся до державного нотаріуса, яким відкрито спадкову справу. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я позивача на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , після якого спадщину прийняв його син ОСОБА_2 , але не оформив своїх спадкових прав та помер, оскільки спадкоємець не надав доказів, підтверджуючих належність вищезазначеного будинку спадкодавцеві.

12 березня 2024 року судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження; витребувано від Лубенської державної нотаріальної контори певні докази.

17 червня 2024 року судом постановлено ухвалу, якою підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лисенко А.Ф. не з`явились. Від представника позивача до канцелярії суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав клопотання, у якому просив розглядати справу без його участі. Проти позову не заперечував.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Березівською сільською радою Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис №02.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Виконавчим комітетом Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що складено відповідний актовий запис №05.

Відповідно до довідки №14-18/3-Б/217 від 17.11.2023, виданої виконавчим комітетом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 було АДРЕСА_1 , на час його смерті за цією адресою проживав без реєстрації місця проживання син померлого ОСОБА_2 .

Згідно виписки з погосподарської книги №4 на 2001-2005 роки, виданої 20.11.2023 Виконавчим комітетом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області за вих.№0113/1551, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 31,0 кв.м.; житлова площа 29,0 кв.м.; рік побудови 1940) перебуває у приватній власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Земля в особистому користуванні.

З довідки №07-02 від 04.03.2024, виданої виконавчим комітетом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вбачається, що згідно запису земельно-шнурової книги земельна ділянка, площею (всього 0,47 га в т.ч. для ведення особистого селянського господарства 0,39 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,08 га), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії технічного паспорту, виданого ФОП « ОСОБА_4 », за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться житловий будинок садибного типу «А-1» (рік побудови 1940), з господарськими будівлями та спорудами: сарай «В» (рік побудови 1978), сарай «Г» (рік побудови 1978), погріб «Б» (рік побудови 1975), сарай «Д» (рік побудови 1948), вбиральня «Ж» (рік побудови 1975), огорожа №1 (рік побудови 1975), колодязь №2 (рік побудови 1955).

З довідки КП «Лубенське МБТІ» №1201 від 24.10.2022 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №368234096 від 03.03.2024 вбачається, що право власності на спірний будинок не зареєстровано.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2016, зареєстрованого в реєстрі за №1296, спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1953 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Оріхівське бурякогосподарство» Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частики в натурі (на місцевості), що належала спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №799759, виданого 05.11.2005 Лубенською районною державною адміністрацією Полтавської області, зареєстрованого 05.11.2005 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 259, що належав ОСОБА_3 , батьку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №90/02-31 від 23.01.2024 вбачається, що державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 , на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , що зі слів належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , після якого спадщину прийняв його син ОСОБА_2 , але не оформив своїх спадкових прав, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємець не надав доказів, підтверджуючих належність вищезазначеного будинку спадкодавцеві.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року (справа №6-54цс12), постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року (справа №557/1209/16-ц). До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність 30 грудня 2004 року) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося. Належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року (справа №760/1651/16). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані стороною позивача докази, які містяться у матеріалах справи, підтверджують фактичне перебування у власності спадкодавця ОСОБА_3 (діда позивача) спірного будинку, який розташований на неприватизованій земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Судом з матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 . Батько позивача ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив спадкових прав у встановленому законом порядку.

Оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача не може бути проведена на загальних підставах у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою:АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 07-17229324/С від 07.03.2024 про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн. Разом з тим, суд враховує, що цей спір виник не з вини відповідача, тому справедливим та розумним буде не стягувати судові витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок садибного типу «А-1», з господарськими будівлями та спорудами (сарай «В», сарай «Г», погріб «Б», сарай «В-1», сарай «Д», вбиральня «Ж», огорожа №1, колодязь питний №2), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на неприватизованій земельній ділянці площею 0,08 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 25.07.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Територіальна громада в особі Лубенської міської ради, , місцезнаходження: 37500, Полтавська область, місто Лубни, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 33.

Суддя О.Л. Овчаренко