Справа № 739/1463/24
Провадження № 2-о/739/42/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Іващенка А.І., за участю секретаря судового засідання Неживець К.В. заявника ОСОБА_1 представника заявника-адвоката Костюченка В.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

У поданій до суду заяві заявниця просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 у виді заборони контактувати йому із заявницею особисто або через третіх осіб, а також наближатися до місця проживання заявниці АДРЕСА_1 на відстань 100 метрів та до місця роботи ОСОБА_1 АДРЕСА_2 на відстань 50 метрів. Також заборонити ОСОБА_2 спілкування з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в тому числі вести телефонні переговори, або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб на строк 6 місяців. Заяву обґрунтовано тим, що заявниця з ОСОБА_2 колись проживали однією сім`єю без укладення шлюбу (не проживаються разом вже майже 6 років). Мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з заявницею за адресою АДРЕСА_3 . Заявниця працює перукарем, місце роботи перукарня за адресою АДРЕСА_2 . Як зазначає заявниця, ОСОБА_2 схильний до вчинення насильства по відношенню до неї, неодноразово раніше притягувався до відповідальності (підтверджується Постановами Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2018 року в справі № 739/623/18, від 30 вересня 2021 року в справі № 739/1534/21, згідно з якими ОСОБА_2 визнавався винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2КУпАП. ОСОБА_1 вважає, що останнім часом ОСОБА_2 відновив поведінку, яку вона усвідомлює як психологічне насильство. Насильство допускається ним як по відношенню до самої заявниці, так і до дитини.

По відношенню до заявниці - це образи та погрози. Зазначене підтверджується протоколом в справі про адміністративне правопорушення від 30.05.2024 року. При будь-якій зустрічі з заявницею ОСОБА_2 звертається до неї виключно образливо, погрожує, супроводжуючі погрози та образи твердженням, що він завжди може з нею подібним чином поводитися і йому за це все одно нічого не буде, окрім незначного штрафу. Під час останньої такої «зустрічі» заявниця була вимушена звернутися до поліції, оскільки була налякана неспровокованою поведінкою ОСОБА_2 відносно неї, який чи то навмисно, чи то випадково перестрів її біля будинку де вона проживає, та став її ображати (принижувати) та погрожувати. Заявниця реально боїться ОСОБА_2 , оскільки поведінка останнього є неспровокованою, на її думку він поводиться як маніяк, у якого щось коїться в голові, і це «щось» може привести до непередбачених наслідків.

Але ще більше заявницю непокоїть той факт, що ОСОБА_2 застосовує психологічне насильство щодо дитини.

В будь-яких розмовах з дитиною (чи то при особистому спілкуванні, чи то по телефону) ОСОБА_2 називає заявницю виключно образливими словами, які, як правило, є синонімами поняття «жінка легкої поведінки» (заявниця зробила запис деяких телефонних розмов ОСОБА_2 з дитиною, які можуть бути досліджені судом), тобою переносить власне негативне ставлення до заявниці на дитину. Тим самим, формує у дитини негативний образ матері, здійснює негативний емоційний вплив на дитину, що може призвести до виникнення у неї серйозних психологічних наслідків.

На думку заявниці, в цьому також проявляється маніакальність ОСОБА_2 , який настільки переповнений негативними почуттями до неї (при тому, що вони чужі люди, заявниця уникає спілкування з ним), що тримає їх в собі тривалий час, а заради того, що б нашкодити заявниці, готовий приносити в жертву ментальне здоров`я власної дитини. У судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Костюченко В.К заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, надавши при цьому звукозапис спілкування ОСОБА_2 з дитиною не з`явилася, де зафіксовані негативні висловлювання відносно заявниці. Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та дату судового засідання повідомлений. З урахуванням установлених ст. 350-5 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) строків розгляду зазначеної заяви, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи. Заслухавши доводи заявниці та її представника та перевіривши зміст заяви, дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12.04.2018р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 30.09.2021р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Стосовно ОСОБА_2 працівниками правоохоронних органів 30.05.2024 р. складено протокол про вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Пунктами 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону передбачено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Встановлені під час розгляду справи за вказаною заявою обставини свідчать про вчинення ОСОБА_2 стосовно заявниці та дитини домашнього насильства. Також у судовому засіданні встановлено вірогідність продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства стосовно заявниці та психологічного стосовно дитини, настання тяжких наслідків його вчинення. Такі ризики є реальними, що є підставою для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 у вигляді заборони перебувати в місці проживання (перебування) заявниці, заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання заявниці, заборони вести листування, переписки, телефонні переговори, спілкуватися із заявницею та дитиною особисто або через третіх осіб з визначенням строку обмежувального припису. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Керуючись ст. 2, 13, 263 - 265, 293, 294, 350-1 350-6 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити. Видати обмежувальний припис на строк шість місяців стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , якому визначити такі заходи тимчасового обмеження його прав стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - заборонити ОСОБА_2 контактувати йому із ОСОБА_1 особисто або через третіх осіб, а також наближатися до місця проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 на відстань 100 метрів та до місця роботи ОСОБА_1 АДРЕСА_2 на відстань 50 метрів; - заборонити ОСОБА_2 спілкування з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в тому числі вести телефонні переговори, або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави. Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Новгород-Сіверський РВП ГУ НП в Чернігівській області для взяття ОСОБА_2 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Виконавчий комітет Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І. Іващенко