Справа №:755/6076/24
Провадження №: 4-с/755/61/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єзерської Анастасії Михайлівни, боржник Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм»,-

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єзерської Анастасії Михайлівни, боржник Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» посилаючись на те, що судовим наказом від 08 червня 2018 р. по справі №755/8644/18 стягнуто з боржника Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь стягувача ОСОБА_2 заборгованість за нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року в розмірі 27 943, 76 грн. На підставі вищезазначеного судового рішення 17.07.2018 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. Стягувач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.03.2021 року, актовий запис № 212. 28.04.2021 року постановою головного державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУЮ МЮ (м. Київ) Єзерською А.М. закрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва № 755/8644/18, у зв`язку із смертю стягувача. 15.09.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я його доньки ОСОБА_1 . Єдиним спадкоємцем стягувача ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом. Таким чином, ОСОБА_1 набула статусу правонаступника та відповідно всіх процесуальних прав та обов`язків стягувача ОСОБА_2 . Судовий наказ від 08 червня 2018 р. по справі №755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, боржник не погашає заборгованість та ухиляється від добровільного виконання даного судового рішення. Де зараз перебуває виконавчий документ скаржнику невідомо. Скаржник вважає постанову державного виконавця, якою було закінчено виконавче провадження, незаконною, а також такою, що порушує його права та свободи. На момент подання цієї скарги ОСОБА_1 не має статусу саме сторони виконавчого провадження. Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення. Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 08.04.2024 року скаргу прийнято до провадження.

У судове засідання скаржник та її представник не з`явились, в скарзі зазначити, що просять суд розглянути скаргу за їх відсутності.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

У судове засідання стягувач не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши скаргу, перевіривши фактичні обставини справи наданими до неї письмовими доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що судовим наказом від 08 червня 2018 р. по справі №755/8644/18: Стягнути з боржника Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь стягувача ОСОБА_2 заборгованість за нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року в розмірі 27 943, 76грн.

На підставі вищезазначеного судового рішення 17.07.2018 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

Стягувач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.03.2021 року, актовий запис № 212.

28.04.2021 року постановою головного державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУЮ МЮ (м. Київ) Єзерською А.М. закрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва № 755/8644/18, у зв`язку із смертю стягувача.

На момент подання скарги ОСОБА_1 не має статусу саме сторони виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За нормою ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, зі скаргою, в порядку ст. 447 ЦПК України, на дії/бездіяльність державного/приватного виконавця сторона виконавчого провадження може звернутися лише у випадку, якщо такі дії/бездіяльність допущені при виконанні судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства.

Як убачається зі змісту скарги та доданих документів, питання про заміну сторони її правонаступником у справі не вирішене, ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником відсутня, у той же час така вимога висловлена у вимогах даної скарги.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02.06.2016 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Разом з тим, при виконанні судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів ДВС, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За матеріалами поданої скарги убачається, що скаржниця ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження № НОМЕР_1, стягувачем у якому є ОСОБА_2 , що, в свою чергу, виключає можливість останньої оскаржувати дії та рішення органу примусового виконання у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 у порядку Розділу VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, встановивши предмет оскарження, яким є дії та рішення державного виконавця у виконавчому провадження, в межах якого подана скарга, у якому не вирішено питання про заміну сторони, а саме стягувача його правонаступником, зважаючи на те, що заявник не набув статусу сторони виконавчого провадження, у суду відсутні підстави для задоволення даної скарги.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Таким чином, у разі вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у порядку ст. 442 ЦПК України, шляхом звернення до суду із відповідною заявою, така сторона виконавчого провадження у подальшому, за наявності об`єктивних підстав, може звернутися до суду у порядку ст. 447 ЦПК України із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання. При цьому, питання заміни сторони виконавчого провадження не може бути вирішено судом при розгляді скарги, шляхом об`єднання вимог скарги особи, яка не набула статусу сторони виконавчого провадження.

Згідно з вимогами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги у повному обсязі,.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єзерської Анастасії Михайлівни, боржник Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.07.2024 року.

Суддя Н.О.Яровенко