Справа № 471/935/22
Провадження №2/471/8/24
Номер рядка звіту 67
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № №471/935/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про поділ сумісного майна подружжя.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 25 грудня 2015 року по 2021 рік він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі. До укладення шлюбу, а саме 29.05.2013 року на підставі договору купівлі-продажу відповідачка набула у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , вартістю на момент придбання 24472,00 грн. Будинок мав наступні характеристики: одно поверхневий, загальна площа 35,4 кв.м., житлова площа 28,8 кв.м., складався із житлової кімнати площею 13,1 кв.м., коридору площею 3,2 кв.м. та кухні площею 3,4 кв.м. На момент придбання в будинку було відсутнє водопостачання, водовідведення, парове опалення. Будинок не був придатний до проживання. В період шлюбу, а саме з 2016 по 2021 рік подружжя прийняло рішення щодо проведення ремонтних робіт у будинку. Так, було проведено переобладнання будинку, було зроблено добудову, частково внутрішнє оздоблення, водовідведення, загальне покриття даху, встановлено нові вікна та вхідні двері. Також розпочато будівництво гаражу. Загальна вартість проведених робіт з урахування вартості матеріалів становить 937521,60 грн. Всі матеріали було придбано позивачем. В результаті вказаних робіт, загальна площа житлового будинку збільшилася на 61,1 кв.м. і наразі становить 96,5 кв.м. Станом на час пред`явлення позову, будинок не є придатним до проживання. З липня 2022 року подружнє життя між сторонами припинилося та виник спір щодо поділу спільного сумісного майна, а саме об`єкту незавершеного будівництва-житлового будинку АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що наразі неможливо здійснити поділ нерухомого майна, оскільки даний об`єкт є сукупністю будівельних матеріалів та речей, позивач просить суд здійснити поділ будівельних матеріалів, які були використані при проведенні реконструкції будинку та стягнути з відповідача 1/2 частину вартості будівельних матеріалів, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, у розмірі 274489,05 грн.

Під час судового засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Позивач пояснив суду, що здійсненням ремонтних та будівельних робіт займався частково він сам, частково залучав будівельників, також йому допомагав його батько. Ремонтні роботи проводилися за спільний кошт подружжя.

Відповідач та її представники позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві, представник відповідача наголосив на тому, що надані розрахункові документи не є належними доказами придбання будівельних матеріалів, більшу частину будівельних робіт виконала відповідачка ще до укладення шлюбу з позивачем, будинок є придатним для проживання. Відповідачка зазначила, що будівельні роботи проводилися за спільні кошти подружжя та спільними зусиллями.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя: особиста приватна власність дружини/чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

29 травня 2013 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, придбала житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказана будівля на момент придбання, складалася: з літ. А-1-цілого житлового будинку жилою площею 28,8 кв.м., загальною площею 35,4 кв.м.; літ Б-1- літня кухня саманна; В-1-сарай саманний; г п/д-погріб кам`яний, № 4-споруда; № 2-3-огорожа; Д-1 сарай цегляний. Ціна житлового будинку на момент укладення договору становила 24472,00 грн. (арк..с с24-25).

25 грудня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб.

Отже, житловий будинок, який було придбано відповідачем до укладення шлюбу, є її особистою власністю.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Позивач зазначає, а відповідачем не спростовано, що в період шлюбу спільними зусиллями та за спільні кошти проводилися ремонтно-будівельні робити житлового будинку.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 11.08.2023 року, на момент проведення експертного дослідження житловий будинок складається із: житлового будинку літ А-1 площею 54,3 кв.м, прибудови а-1 площею 36,7 кв.м, а-1 площею 36,3 кв.м. До складу житлового будинку з прибудовами входять дві житлові кімнати площею 23,8 кв.м., санвузол площею 11,2 кв.м., прихожа площею 25,5 кв.м. Загальна площа приміщень житлового будинку з прибудовами-96,5 кв.м., в тому числі: житлова 23,8 кв.м. Житловий будинок з прибудовами знаходиться в стані незавершених ремонтно-будівельних робіт з використанням будівельних матеріалів нових та бувших у вживанні та не може бути використаний в експлуатації по прямому призначенні. Проводилася реконструкція житлового будинку з капітальним ремонтом окремих конструктивних елементів. Вартість ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів, які виконані та використані при виконанні реконструкції та капітальному ремонту житлового будинку складає-1059366,00 грн., в тому числі: вартість будівельних матеріалів, які використані складає 548978,11 грн. ….Будинок знаходиться в стадії незакінчених ремонтно-будівельних робіт з застосуванням будівельних матеріалів нових та бувших у вживанні, та не може бути використаний в експлуатації по прямому призначенню-житловий будинок. Відсоток готовності будівлі з виконання реконструкції та капітального ремонту-73% (арк..с. 178-198).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , станом на 10.01.2019 року за рахунок реконструкції житлового будинку А-1 загальна площа складає 96.5 кв.м., житлова-23,9 кв.м. Самовільно збудовані: прибудова лвт.а-1, площею 36,7 кв.м., внутрішня площа 26,0 кв.м.; прибудова літ а-1, площею 36,3 кв.м., внутрішньою площею 31,9 кв.м. Літня кухня Е-1, гараж Ж-1 будуються, дозвільних документів на будівництво власником не надано.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» реконструкція жилого будинку - перебудова жилого будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості жилих квартир, загальної та жилої площі тощо, пов`язана із зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників.

Під час судового засідання свідок ОСОБА_7 суду показала, що відповідачка ОСОБА_8 придбала будинок до шлюбу, почала там проводити ремонтні роботи, провела воду, зробила прибудову. На момент придбання будинку його стан був непридатним для проживання, дах був задовільний. Після одруження почали спільно з чоловіком проводити ремонтні роботи, які тривали до 2022 року. Під час проведення ремонтних робіт у будинку не проживали. На її думку будинок придатний для проживання.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він є кумом відповідачки, яка у 2013 році за власні кошти придбала житловий будинок, який на момент придбання був придатним для проживання. Після придбання почала проводити ремонтні роботи. Він їй прибудував прибудову, провів воду та зробив каналізацію у будинку, почав здійснювати перепланування будинку. За роботу розраховувалася ОСОБА_10 . Після одруження ремонтні роботи проводили інші робітники.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що у 2020 році до нього звернувся ОСОБА_12 з приводу проведення ремонту у будинку. Будинок був не придатним для проживання. Ним було перепланування будинку, стяжку, теплу підлогу та інші будівельні роботи. За роботу розраховувався ОСОБА_12 . Дружина приходила до будинку 1-2 рази. Роботи проводилися в декілька етапів. Ремонтні роботи не було завершено.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що у 2017 році він та його бригада проводили, за замовлення ОСОБА_14 , переобладнання даху будинку. Розрахунок проводився з фірмою «Памір». Роботи проводилися 7 днів.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що у 2015-2016 році ОСОБА_12 та його батько проводили ремонтні роботи у будинку. Під час робіт у будинку проживали будівельники. Був замінений дах, зроблено прибудову, ворота. Ремонтні роботи тривали до 2022 року. Під час ремонтних робіт батько ОСОБА_16 залишався проживати у будинку.

Відповідно до частини першої статті 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 57 СК України визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як стаття 62 СК України встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (аналогічні положення містить і норма частини третьої статті 368 ЦК України).

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

За частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними (частина перша статті 70 СК України).

У частині другій статті 372 ЦК України вказано, що в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

ЦК України у частині першій статті 376 ЦК України визначає поняття самочинного будівництва. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію.

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства прирозгляді справпро правона шлюб,розірвання шлюбу,визнання йогонедійсним таподіл спільногомайна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Вислухавши позицію сторін, покази свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено той факт, що за час шлюбу ним та відповідачем за спільний кошт та спільними зусиллями було проведено реконструкцію житлового будинку, належного на праві особистої власності відповідачу. Матеріалами справи, зокрема висновком експерта, підтверджено, що вартість проведених робіт з реконструкції будинку складає 548978,11 грн.

За такого, позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи та витрат на правничу допомогу.

За нормами ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1,2 ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року у справі, за клопотанням представника позивача, було призначено будівельно-технічну експертизу.

Вартість експертизи, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 12.06.2023 року становить 15000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на правничу допомогу заявником надано: договір про надання правничої (правової) допомоги від 23.08.2022 року, акт наданих послуг з правничої (правової) допомоги від 25.07.2024 року, квитанцію про отримання оплати за надані послуги на суму 36000 грн., довідку про сплату гонорару.

Представник відповідача заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу, зазначав, що розмір гонорару є не співмірним із заявленими позовними вимогами, однак належних доводів своїй позиції не надав.

Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на виконаний обсяг робіт за договором про надання правничої допомоги, підготовку процесуальних та інших документів, участь представника у судових засіданнях, а тому заявлений позивачем розмір судових витрат, понесених в суді підлягає стягненню в повному розмірі з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів, комплектів, конструкцій, які були використані для реконструкції житлового будинку з капітальним ремонтом окремих конструктивних елементів за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів, комплектів, конструкцій, які були використані для реконструкції житлового будинку з капітальним ремонтом окремих конструктивних елементів за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 274489 (двісті сімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 05 копійок.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів, комплектів, конструкцій, які були використані для реконструкції житлового будинку з капітальним ремонтом окремих конструктивних елементів за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36000 (тридцять шість тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2744 грн. (дві тисячі сімсот сорок чотири) гривні 89 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 549 (п`ятсот сорок де`вять) гривень надлишково сплаченого судового збору.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 01.08.2024 року.

СуддяІ.Б. Гукова