АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 липня 2024 року

м. Чернівці

справа № 713/41/24

провадження 22-ц/822/554/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні за її участі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 27 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бандура В.О., на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 квітня 2024 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 червня 2024 року справу призначено до розгляду на 24 липня 2024 року без повідомлення учасників справи.

ОСОБА_1 у липні 2024 року подано заяву про розгляд справи в судовому засіданні, призначеному на 24 липня 2024 року, за її участі.

Розглянувши вказану заяву, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В силу ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову по цій справі є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.5, 6 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, розгляд цивільної справи у суді апеляційній інстанції у порядку спрощеного позовного провадження є загальним правилом, визначеним у ЦПК України, відповідно до якого передбачено розгляд малозначних справ із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб без повідомлення учасників справи.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах апеляційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 [Конвенції] (статті 6-1), захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини» (Axen v. Germany, заява № 8273/78, § 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді апеляційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у суді першої інстанції. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Аксен проти Німеччини», § 28).

Крім того, ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino» проти Португалії» (Varela Assalino contre le Portugal, заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду (рішення від 25 квітня 2002 року). У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Скаржник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на зазначене та враховуючи, що ціна позову у цій справі є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для повного та всебічного встановлення обставин справи не вбачається необхідності проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Керуючись ч. 1 ст.369 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні за її участі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак