К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року місто Київ

справа № 761/28560/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/10872/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Сіромашенко Н.В. від 13 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга київська державна нотаріальна контора, про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга київська державна нотаріальна контора, про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді належної їй пенсії, яку остання недоотримала за своє життя.

2 квітня 2021 року Другою київською державною нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 у сумі 44 978 грн 25 коп.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернулась з необхідними документами до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з вимогою про виплату їй недоотриманої пенсії її померлої матері. Однак, листом від 5 липня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України, посилаючись на статтю 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", повідомило, що виплата була здійснена за останні три роки з дня звернення позивача до Пенсійного фонду України, проведений розрахунок буде за період з 22 квітня 2018 року по 31 травня 2020 року у сумі 42 712 грн 58 коп.

Посилаючись на те, що матері позивача перестали виплачувати пенсію з незалежних від неї обставини з 2014 року, позивач просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на пенсію померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману нею за період з 1 липня 2014 року по 21 квітня 2018 року включно в сумі 71 807 грн 04 коп. та стягнути її з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд виходив із того, що померла ОСОБА_2 не перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, виплата пенсії не була поновлена і не нараховувалась.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Скаржник зазначає, що суд безпідставно прийняв позицію відповідача, пославшись на статтю 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки у неотриманні пенсії з липня 2014 року матір позивача не винна. За змістом статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, має виплачуватися по місяць смерті включно члена його сім'ї. У разі відсутності членів сім`ї, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку із його з його смертю, входить до складу спадщини. Позивач прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2 , а тому їй має бути виплачена недоотримана пенсія за період з 1 липня 2014 року по 21 квітня 2018 року включно в сумі 71 807 грн 04 коп.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзивів.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Друга київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи без участі представника.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явилося, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялося належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луганськ, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 2020 року (а.с.9).

20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Другої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 (а.с.61).

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в сумі 44 978 грн 25 коп., розрахований за три роки на дату формування відповіді - 9 березня 2021 року. Розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення за недоотриманою пенсією до територіального органу Пенсійного фонду спадкоємця із оформленим свідоцтвом про право на спадщину (а.с.78).

2 квітня 2021 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кушнір О.Д. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємицею грошових коштів у розмірі 44 978 грн 25 коп., що належали померлій як нарахована, але не виплачена пенсія, згідно довідки № 2600-0501-5/40722, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 11 березня 2021 року, є її дочка - ОСОБА_1 (а.с. 81).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності

права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної

у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до частини 1 статті 91 якого, суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин 1 - 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такі висновки зроблені Верховного Суду у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 та у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 638/19167/19, і відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права.

Суд першої інстанції наведеного вище не врахував, помилкового застосував до спірних правовідносин положення частини 1 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і необґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просила стягнути недоотриману пенсію матері за період з 1 липня 2014 року по 21 квітня 2018 року включно в сумі 71 807 грн 04 коп.

Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві фактично не заперечувало той факт, що пенсія за спірний проміжок часу ОСОБА_2 не виплачувалася, своїх заперечень щодо суму пенсії не надавало, обмежившись лише вказівкою про відсутність підстав для її виплати згідно статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача на її користь недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 1 липня 2014 року по 21 квітня 2018 року включно в сумі 71 807 грн 04 коп.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за подання позову в розмірі 908 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 362 грн, а всього 2 270 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга київська державна нотаріальна контора, про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на пенсію померлої матері ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману нею за період з 1 липня 2014 року по 21 квітня 2018 року в сумі 71 807 грн 04 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 , недоотриману пенсію померлої матері ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 1 липня 2014 року по 21 квітня 2018 року в сумі 71 807 грн 04 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: