ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1021/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/659/22 Категорія: 301020000 Позарецької С.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О.М., Фетісової Т.Л., Сіренка Ю.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Батюка Олега Олександровича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».

За даними відповіді Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 25788-01-10 від 15.11.2021, - за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 15.11.2021 зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 з 14.03.2008 та ОСОБА_2 з 29.03.2013.

Відповідачі своєчасно та у повному обсязі з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також не здійснювали внески, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2021 складає 64639,71 грн., що підтверджується розрахунком по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що відповідачі, фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Заходи досудового врегулювання спору з відповідачами не проводилися, оскільки чинним законодавством такого обов`язку не передбачено.

Вищезазначена квартира не від`єднана від мереж централізованого опалення та гарячого постачання у встановленому законодавством порядку.

Крім того, відповідачам на суму боргу, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховані інфляційні втрати у сумі 24651 грн. 13 коп. та 3 % річних, що становить 6357 грн. 49 коп.

На підставі викладеного вище, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески у розмірі 64639,71 грн., інфляційну складову боргу 24651,13 грн., 3% річних 6357,49 грн., а всього 95648,33 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2481 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески у розмірі 38 861,29 грн., інфляційні 7333, 83грн., 3 % річних 2903,21 грн., а всього 49098,33 грн.

В іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» судовий збір в розмірі 636,38 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» судовий збір в розмірі 636,38 грн.

Стягнуто з ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги у розмірі 5130 грн.

Стягнуто з ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги у розмірі 5130 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачі є споживачами наданих позивачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки вони є зареєстрованими у жилому приміщенні, до якого надаються вказані послуги, мають право на проживання і фактично проживають в ньому. Крім того, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Щодо відсутності укладеного договору між позивачем та відповідачами, в тому числі і до часу опублікування проекту договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у Черкаській обласній газеті Нова Доба (випуск від 23.11.2017 № 47), то слід звернути увагу на висновки Верховного Суду, які висвітлені у постанові по справі №210/5796/16-ц від 18.03.2019. Зокрема, зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані йому послуги, так як вони є споживачами наданих послуг. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення.

Що стосується доводів відповідачів та їхнього представника про те, що позивачем не надаються зазначені послуги, відповідачі не користуються вказаними житлово-комунальними послугами з 30.01.2004, оскільки у квартирі АДРЕСА_4 відключена гаряча вода та радіатори опалення зняті, трубопроводи заізольовані, вода опломбована, - то вони є безпідставними.

Судом встановлено, що ні попереднім власником (квартиронаймачем) квартири, ні відповідачами по справі не було подано до підприємства позивача, жодних документів, які б свідчили про відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири; не були подані заяви про відмову від надання відповідних послуг, про припинення нарахувань за відповідні послуги, як і не було подане звернення щодо розірвання договору щодо надання житлово-комунальних послуг. Крім того, наявність технічних умов щодо визначення технічної можливості та проектування установки опалювального газового котла в квартирі від 17.03.2005, дозволу санітарно-епідеміологічної служби про відсутність заперечень проти заміни централізованого опалення, шляхом встановлення індивідуального газового котла в межах квартири від 19.03.2005, - не свідчить про наявність дозволу на відключення від централізованого теплопостачання. Слід зазначити, що й відсутнє рішення органу місцевого самоврядування (міжвідомчої комісії) на відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, з огляду на роз`яснення Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 13.04.2003. При цьому, судом звернуто увагу, що навіть у технічних умовах, розроблених ВАТ «Черкасигаз», зазначено, що при проектуванні установки опалювального газового котла у квартирі слід технічні умови погодити з міським відділом архітектури, тобто органом місцевого самоврядування.

Таким чином, суд вважав, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Підприємство виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідачі зобов`язані оплатити надані послуги. У разі наміру споживачів припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останні не позбавлені можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуг теплопостачання. Крім того, судом звернуто увагу на те, що оскільки у будинку встановлений загальнобудинковий лічильник з обліку теплової енергії, то здійснюється і опалення місць загального користування, яке оплачують власники квартир будинку.

Щодо строків застосування позовної давності, то суд врахував, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з березня 2017 року по жовтень 2021, заявлені в межах позовної давності. При цьому, судом враховано, що оплату за березень місяць 2017 року відповідачі повинні були здійснити у строки, відповідно до положень постанови КМУ №630.

На думку суду, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з січня 2013 року до березня 2017 року пред`явлені поза межами позовної давності, а тому не підлягають до задоволення за відсутності поважних причин її пропущення.

Шляхом математичних розрахунків, зроблених на підставі наданих доказів, зокрема розрахунку заборгованості за о/р НОМЕР_1 , судом першої інстанції установлено, що заборгованість відповідачів перед позивачем за послуги з централізованого опалення (26272,95 грн.), гарячого водопостачання (12524, 01 грн.) та внески (64, 33 грн.) за період з березня 2017 року по 01.11.2021 становить на загальну суму 38861,29 грн.

Крім того, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з відповідачів слід стягнути на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 7333,83 грн. та 3% річних у розмірі 2903, 21 грн.

В іншій частині судом відмовлено, оскільки ці нарахування здійснені на той розмір заборгованості, який визначений судом.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Батюк Олег Олександровичзвернувся з апеляційною скаргою в якій вказує, що рішення є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що надання позивачем послуг з постачання гарячої води та тепла не доведено жодним належним та допустимим доказом.

Вважає, що посилання позивача на наявність у будинку АДРЕСА_1 лічильника теплопостачання, та вимоги щодо стягнення внесків на його обслуговування є безпідставними.

Крім того, будь-які договірні відносини між сторонами відсутні.

Зазначено, що, оскільки відповідач ОСОБА_2 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення з неї заборгованості за вказані позивачем комунальні послуги можливо лише за період , починаючи з 15 квітня 2018 року, а не з березня 2017 року.

Вказує, що згідно акту відключення гарячої води та опалення, складеної представником теплової інспекції «Черкаська ТЕЦ» ОСОБА_3 в присутності квартиронаймача ОСОБА_4 в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 опломбовані радіатори опалення зняті, трубопроводи за ізольовані, вода опломбована з 15.01.2001 року.

Зазначений акт підписано уповноваженою особою, а саме начальником інспекції енергонагляду ТЕЦ ОСОБА_3 .

Таким чином, підписавши 30.01.2004 року акт відключення гарячої води та опалення сторони: ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі начальника енергонагляду ТЕЦ ОСОБА_3 та власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 розірвали договір щодо централізованого постачання до вказаної квартири гарячої води та опалення.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Черкаське Хімволокно» вказує, що ні будинок, ні квартира відповідачів не відключені від мереж централізованого опалення та не відключені від мереж постачання гарячої води. Надані відповідачами докази не доводять обставини про те, що у помешканні відсутні централізоване опалення та гаряче водопостачання. Відповідачами не було надано документів про те, що позивач не повинен був нараховувати борг за надані послуги; відсутні докази (акт міжвідомчої комісії) про те, що відповідачам чи іншим особам помешкання надано дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Крім того, відповідачами не надані докази, зокрема технічна (проектна, дозвільна, затверджена тощо) документація, які б свідчили про фактичне відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання, влаштування автономної (індивідуальної) системи опалення та ненадання підприємством послуг з постачання тепла і гарячої води.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 №2444) та рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000, № 1480 від 31.10.2007, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси.

Згідно з наведеним вище, ПрАТ «Черкаське хімволокно», як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії, законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води.

Як вбачається з інформаційної довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 15.11.2021 № 25788-01-10, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 14.03.2008 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 29.03.2013.

Вказана інформація також підтверджена довідками з відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 22.02.2022, отриманих судом 14.03.2022.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.12.2023, квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, 3644, 11.11.2009, посвідченого нотаріусом Старовойтовою Л.В. Квартира складається з двох житлових кімнат, житловою площею 29,4 кв.м, загальною площею 53,0 кв.м (за даними договору дарування квартири від 11.11.2009).

Відповідно до даних свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 12.05.1976, батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4 (актовий запис №649).

ОСОБА_4 (попередній власник квартири) помер 16.01.2010, про що свідчить свідоцтво про смерть (актовий запис №248) серія НОМЕР_3 від 26.01.2010.

У позовній заяві та під час судового засідання представниками позивача зазначено, що до квартири АДРЕСА_3 надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкрито о/р № НОМЕР_1 , за яким, відповідно до листа-розрахунку, станом на 01.11.2021 наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, внесків, яка становить 64639 грн. 71 коп., оскільки відповідачі ухиляються від перерахування щомісячної оплати за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, внесків у повному розмірі, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Правовідносини сторін, що виникли, регламентуються такими правовим нормами.

Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання між сторонами справи відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виникли правовідносини, які полягають, зокрема, у наявності в споживача зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за спожиті послуги. При цьому, відсутність відповідного договору на їх надання не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані житлово-комунальні послуги, враховуючи норми п.1 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Аналогічна правова позиція міститься в постановах ВС від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц, від 25.03.2020 у справі №211/3347/18-ц.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд згідно нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. п.2 ч.1 ст. 5 цього ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Крім того, згідно із ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Аналогічні положення щодо обов`язку нести витрати на утримання житла членами сім`ї наймача містить також ст. 64 ЖК України.

Частина 3 статті 156 ЖК України передбачає, що повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири).

Щодо посилань в апеляційній скарзі на від`єднання квартири від централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, то колегія суддів враховує наступне.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_3 розташована на 3-му поверсі 5-ти поверхового будинку («Загальні вказівки» Робочого проекту 45-2005 П/П ОСОБА_5 (додаткова установка котла і лічильника, загальна пояснювальна записка).

За даними листа Черкаської міської санітарно-епідеміологічної станції від 19.03.2005 №03/1-670, остання не заперечує проти заміни централізованого опалення, шляхом встановлення індивідуального газового котла в межах квартири, згідно ДБН В.2.5-2-2001 «Газопостачання».

Крім того, ВАТ «Черкасигаз» 17.03.2005 за №39602 були розроблені технічні умови на визначення технічної можливості та проектування установки опалювального газового котла в квартирі за вказаною вище адресою. При цьому, зазначено, що після визначення проектним інститутом технічної можливості встановлення опалювального приладу в квартирі слід отримати дозвіл у власника будинку на його проектування. При проектуванні необхідно врахувати, зокрема: проектування вести згідно вимог ДБН В.2.5-20-2001; технічні умови погодити з міським відділом архітектури; схему гідравлічного розрахунку і проект погодити з ВАТ «Черкасигаз», власником газопроводу (будинку) та зацікавлених організацій (відповідно до вимог власника). Один екземпляр проекту надати ВТВ при погодженні; у подальшому прийняти дольову участь в реконструкції системи газопостачання будинку і надати доступ до газового стояку в разі перспективного підключення газового обладнання до сусідніх квартир; дані технічні умови не дають права на газифікацію об`єкта без дозволу житлово-експлуатуючої організації (власника житлового будинку).

Відповідно до виконавчо-технічної документації на внутрішньобудинкове газове обладнання від 01.07.2005, будівельного паспорту внутрішньобудинкового газообладнання ВАТ «Черкасигаз» та акту приймання газообладнання для проведення комплексного випробування від 01.07.2005, акту №37 прийняття на облік побутового газового лічильника від 14.06.2005, - виконані будівельно-монтажні роботи в повному обсязі; прийняте пред`явлене до приймання газообладнання, дозволено пуск газу для проведення пуско-налагоджувальних робіт, встановлено та прийнято на облік побутовий лічильник газу споживачу (тип котла «Арістон»).

Як вбачається з акту б/н, датованого 30.01.2004 і складеного інженером-інспектором ДП «Черкаська ТЕЦ» Колесником О.Д., як представником ДП «Черкаська ТЕЦ» у присутності квартиронаймача ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_6 радіатори опалення зняті, трубопроводи заізольовані, вода опломбована з 15.11.2001. За цілісність пломб відповідальність несе квартиронаймач. Акт підписаний інспектором ОСОБА_3 , квартиронаймачем ОСОБА_4 30.01.2004.

Відповідно до довідки виданої на запит адвоката Батюка О.О. від 07 травня 2024 року вих.№07-05-24 головою ЖБК-43 «Керамік» повідомлено, що ЖБК-43 «Керамік» при зверненні мешканців будинку АДРЕСА_1 , ніколи не заперечував щодо встановлення котлів індивідуального опалення у квартирах будинку, в тому числі у квартирі АДРЕСА_4 вказаного будинку.

Щодо законодавчого врегулювання вказаних правовідносин станом на їх виникнення.

До набрання чинності Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 спірні правовідносини були урегульовані Правилами надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497.

Тобто на час відключення гарячої води та опалення у квартирі АДРЕСА_4 відносини між споживачами і виконавцями у наданні послуг з центрального холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання центральне опалення та водовідведення регулювалися Правилами надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497, які були обов`язкові для виконання всіма споживачами і виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості.

Відповідно до пункту 9 Правил передбачено, що права, обов`язки та відповідальність виконавця і споживача, передбачені цими Правилами, набирають чинності з моменту укладення договору.

Сторони не можуть відмовитися від укладення або продовження терміну дії договору, якщо він відповідає цим Правилам за умови, що споживач не має наміру відмовитися від користування послугами.

У разі відмови споживача від користування послугами з водо-, теплопостачання та водовідведення він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж. При цьому заборгованість за отримані послуги та витрати, пов`язані з відключенням, повинні бути відшкодовані споживачем у добровільному або судовому порядку.

Пунктом 34 Правил обумовлено, що споживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень переобладнувати і використовувати не за призначенням та псувати санітарно-технічне обладнання житлових будинків і житлових приміщень.

Як вбачається із відповіді ПАТ «Черкаське хімволокно» на запит адвоката Батюка О.О., підтверджуючі документи, що кв. АДРЕСА_3 від`єднана від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання з додержанням вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом №4 від 22.11.2005 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України (та Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом №169 від 26.07.2019 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України), відсутні.

Колегія суддів, надаючи оцінку зазначеній відповіді позивача доходить висновку про її необґрунтованість, з огляду на посилання в ній на нормативно-правові акти щодо порядку від`єднання від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, які на час відключення від даних послуг квартири відповідачів не були прийняті. Тобто на час відключення квартири від централізованого опалення та гарячого водопостачання норми на які посилається позивач не були чинні.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Із чинних на час виникнення спірних правовідносин норм неможливо установити послідовний алгоритм дій споживача у разі виявлення бажання припинити користування певними житлово-комунальними послугами.

Однак, на переконання колегії суддів надані відповідачами докази у справі у їх сукупності дають змогу достовірно установити факт відключення квартири від надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Даний факт, зокрема, підтверджується Актом про відключення гарячої води та опалення від 30.01.2004 року підписаний посадовою особою позивача ОСОБА_3 , який працював на ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» начальником інспекції енергонагляду ТЕЦ, а також наявними технічними та дозвільними документами на встановлення індивідуального опалення та котла.

З огляду на установлені обставини у справі, колегія суддів вважає недоведеним факт надання житлово-комунальних послуг ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» відповідачам. Також позивач у позові не відокремив вартість наданих послуг з опалення місць загального користування.

Отже, за результатами розгляду справи колегія суддів відмовляє у задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з позивача на користь кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 954,57 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, то адвокатом відповідачів на їх підтвердження до суду першої інстанції додано: квитанцію від 09.10.2023 року на суму 10000,00 грн., платіжну інструкцію від 11.01.2024 року на суму 1000 грн., описи робіт, виконаних адвокатом, договір про надання правничої допомоги від 09 жовтня 2023 року укладеного між адвокатом Батюком О.О. та клієнтом ОСОБА_1 , договір про надання правничої допомоги від 08 січня 2024 року укладеного між адвокатом Батюком О.О. та клієнтом ОСОБА_2 , договір про внесення змін до договору про надання правничої допомоги №08/01-24 від 17 січня 2024 року, Ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 .

Щодо витрат на правничу допомогу, які понесені у суді апеляційної інстанції, то на їх підтвердження додано: квитанцію від 17.04.2024 року на суму 10000,00 грн. про оплату ОСОБА_1 послуг з правничої допомоги, договори про надання правничої допомоги від 17 квітня 2024 року та від 22 квітня 2024 року укладені між адвокатом Батюком О.О. та клієнтами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Щодо оплати послуг адвоката Мазуренко Л.М., то пунктом 1.3. договору від 22 квітня 2023 року передбачено, що за виконання доручення, передбаченого пунктом 1.1. цього договору, клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 10000,00 грн. на протязі 6-ти місяців з дня підписання цього Договору.

Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У запереченнях про неспівмірність витрат понесених відповідачами у суді першої інстанції ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» зазначено, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу, що включають в себе попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, складення процесуальних документів, представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції не відповідають принципу спів розмірності відносно затраченого часу проведення судових засідань та часу складання процесуальних документів. Тому обсяг наданих послуг адвокатом в суді першої інстанції не відповідає критерію реальності таких витрат.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. у разі виникнення особливих за складністю доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).

Представник відповідачів надав докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, водночас, враховуючи складність даної справи, обсяг затраченого адвокатом часу, принципи розумності та справедливості, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу понесених у суді першої інстанції до 5000,00 грн. кожному з відповідачів.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката на адресу Черкаського апеляційного суду не надходило. Разом з тим, враховуючи розгляд даної справи в письмовому провадженні, те, що доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи позовної заяви, також враховуючи принцип розумності, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу до 5000,00 грн. кожному з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Батюка Олега Олександровича- задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 954,57 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 954,57 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді