Справа № 683/777/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Старокостянтинові справу № 683/777/24, номер провадження 2/683/532/2024 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування матеріальних та моральних збитків,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «Перша» і просить стягнути з відповідачів по 73 056,64 грн матеріальних збитків, стягнути з ОСОБА_2 15 000 грн моральних (немайнових) збитків, 10 000 грн за послуги адвоката, 2 565 грн за транспортно-товарознавчу експертизу, а також судовий збір у розмірі 4 238,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.12.2023 року о 13 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Старокостянтинів рухаючись по вул. Чайковського (другорядна дорога), в напрямку вул. Миру, переїжджаючи перехрестя, не надала переваги, автомобілю «MITSUBISHI AUTLENDER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі з вул. Франка в напрямку вул. Миру та ігноруючи дорожній знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу» допустила зіткнення транспортних засобів, яке спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила вимоги глави 8 та п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Винним даної дорожньо-транспортної пригоди являється ОСОБА_2 , що підтверджено Європротоколом від 08.12.2023 року, складеним та підписаним учасниками ДТП.

В результаті ДТП транспортному засобу «MITSUBISHI AUTLENDER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , спричинено пошкодження, вартість пошкодженого автомобіля встановлена висновком експерта за результатами проведення транспортно- товарознавчої експертизи від 12.01.2024 року № 02/24 в розмірі 149 806,64 грн, проте представник позивача просить стягнути матеріальних збитків 73 056,64 грн із відповідачів.

Також просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 15 000 грн моральної шкоди, яку пояснює душевними стражданнями через неправомірні дії останньої, оскільки позбавлений можливості користуватись своїм майном, перебуває в пригніченому стані.

Крім того, оскільки ОСОБА_2 відмовилася здійснювати відшкодування вартості завданих позивачу збитків пошкодженням транспортного засобу, останній звернувся до адвоката про отримання правничої допомоги, що потягло за собою понесення додаткових витрат у розмірі 10 000 грн, які просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 , а також стягнути 2 565 грн за транспортно-товарознавчу експертизу та судовий збір у розмірі 4 238,20 грн.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.03.2024 року, в порядку п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Перша» у встановлений законом строк подав відзив на позовну заяву, у якій просив у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Перша» відмовити в повному обсязі у зв`язку із тим, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. В обґрунтування відзиву вказав, що позивач у прохальній частині позову, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 та відповідача ПАТ «Страхова компанія «Перша» 73 056,64 грн матеріальних збитків, не вказуючи при цьому розмір відповідальності для кожного з відповідачів. Учасники ДТП оформлено документи без участі працівників Національної поліції України, а тому оформлене на місці ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), обмежує, максимальний розмір страхового відшкодування за шкоду завдану транспортному засобу позивача сумою у розмірі 80 000 грн.

Згідно полісу № 218028349, яким застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП, встановлено франшизу в розмірі 3 200 грн, а тому на підставі заяви про виплату та страхового акту ПАТ «СК «Перша» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 76 800 грн.

Відповідно до висновку експерта вартість матеріального збитку заподіяного позивачу становить 149 806,64 грн. Однак, згідно п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» максимально можливий розмір страхової виплати у разі оформлення Європротоколу не може перевищувати 80 000 грн. А тому ПАТ «Страхова компанія «Перша» у повному обсязі виконала свої зобов`язання перед позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом строк подала відзив на позовну заяву, у якій просила у задоволенні вимог ОСОБА_1 до неї відмовити в повному обсязі, у зв`язку із тим, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. В обґрунтування відзиву вказала, що відповідно до полісу № 218028349 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сума страхування за шкоду перед третіми особам становить у розмірі 160 00 грн, за мінусом франшизи 3 200 грн. Таким чином, несе відповідальність за заподіяну шкоду (прямі реальні збитки) лише в тому випадку, якщо їх заподіяла б на суму понад 156 800 грн, тобто сума, яка перевищує ліміт застрахованої відповідальності. В той же час, позивачем не надано будь-яких доказів, що ремонт його автомобіля проведено та доказів підтвердження того, що позивач поніс витрати на відновлення транспортного засобу, які перевищували суму 156 800 грн.

Оскільки, позивач не надав суду того, що ним понесені реальні витрати на відновлювальний ремонт автомобіля, тому у позивача не має підстав вимагати стягнути матеріальні збитки.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Грицаєм Л.М. подано до відповідачів відповідь, у якій зазначив, що ОСОБА_2 порушила строк подання відзиву до суду, а тому просить суд не приймати відзив останньої до уваги.

Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Перша» додатково подали письмові пояснення, згідно яких вважають, що твердження ОСОБА_2 щодо ліміту відповідальності за шкоду завдану майну третьої особи в розмірі 160 000 грн, франшиза 3 200 грн, є хибними. Оскільки, між позивачем та ОСОБА_2 оформлено Європротокол, то відповідно максимальний розмір страхового відшкодування за шкоду завдану транспортному засобу позивача становить 80 000 грн.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.12.2023 року о 13 год. 50 хв. в м. Старокостянтинів на перехресті вул. Чайковського (другорядна дорога), в напрямку з вул. Франка на вул. Миру (головна дорога), сталася дорожньо-транспортного пригода за участю транспортного засобу «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом «MITSUBISHI AUTLENDER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Зазначена ДТП сталася з вини водія транспортного засобу «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується спільно складеним учасниками ДТП повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 08.12.2023 року.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Перша», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218028346, який діє з 22.11.2023 року до 21.11.2024 року, франшиза становить 3 200 грн.

Згідно страхового акту № ЦВ25811 від 18.01.2024 року ПАТ «СК «Перша», дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце події 08.12.2023 року між транспортними засобами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на підставі діючого законодавства України, умов укладеного договору страхування, проведеного розслідування, подія визнається «страховим випадком». Так, сума збитку події складає 113 612,41 грн, а сума страхового відшкодування ОСОБА_1 76 800 грн.

За результатом розгляду заяви позивача ОСОБА_1 про здійснення страхової виплати, відповідач ПАТ «СК «Перша» відшкодувала позивачу 76 800 грн (80 000 грн максимальний розмір страхової виплати у зв`язку з оформлення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) за мінусом 3 200 грн франшизи), що підтверджується платіжною інструкцією № 520 від 23.01.2024 року.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У відповідності до вимог ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Отже, за фактом завдання шкоди виникає деліктне зобов`язання, яке припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди, натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Якщо потерпілий одержав відшкодування від завдавача шкоди у розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст.599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

В свою чергу, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування»).

Законодавець у ч.1 ст.979 ЦК України визначив, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У п.3 ч.1 ст.980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У п.1.12 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом.

У пп.33.1.4 п.33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов`язок особи, як водія транспортного засобу, причетного до ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Метою такого обов`язку є надання страховику можливості перевірити обставини ДТП і запобігти необґрунтованим виплатам.

Водночас, згідно з п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Крім того, відповідно до абз.2 п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2022 року №108 визначено, що максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України, становлять 80 000 гривень на потерпілого.

В силу ч.1 п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що страхова компанія фактично виконала свій обов`язок і виплатила страхове відшкодування позивачу, а тому позовні вимоги позивача до страхової компанії є безпідставними, у зв`язку із чим в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Однак, виплачених страховою компанією коштів було недостатньо ОСОБА_1 для ремонту власного автомобіля, він не погодився із розміром збитків, тому звернувся до експерта. Позивачем було ініційовано проведення транспортно-товарознавчої експертизи, за результатами якої вартість матеріальних збитків, заподіяного власнику автомобіля «MITSUBISHI AUTLENDER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, по середній вартості нормогодин за даними Хмельницького регіонального відділення СЕУ, станом на час завершення виконання дослідження, складає 149 806,64 грн, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 12.01.2024 року за № 02/24.

Так, згідно п.34.2, 34.3, 34.4 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Із положень вказаної норми Закону вбачається, що законодавець не заборонив для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, зокрема, потерпілим залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти.

Учасниками справи не заявлялось клопотання про проведення іншої експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки (аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного суду від 12.10.2021 року).

Відповідно до п.77 ч.1 ст.1 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством.

Із наведеного вбачається, що обов`язок щодо відшкодування таких збитків покладається на винуватця дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку на відповідача ОСОБА_2 , яка визнала свою винуватість у вчиненні ДТП згідно європротоколу від 08.12.2023 року.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку франшизу у розмірі 3 200 грн позивачу на момент звернення до суду не сплатила.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що розмір франшизи у сумі 3 200 грн, як різниця між сумою збитків та виплаченим страховим відшкодуванням, має бути відшкодовано заподіювачем шкоди, тобто відповідачем.

Оскільки заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкода не перевищує розмір страхового відшкодування, тому різниця між визначеним експертом розміром матеріального збитку та сплаченим розміром страхового відшкодування в сумі 76 800 грн підлягає стягненню із відповідач ОСОБА_2 , в тому числі у сума франшизи.

Отже, ОСОБА_2 , як особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки та відповідає за завдану позивачу ОСОБА_1 майнову шкоду, має на підставі ч.1 ст.1194 ЦК України сплатити йому різницю між реальним розміром матеріального збитку та з врахуванням перерахованою сумою страховою компанією у розмірі 76 800 грн страхової виплати, а всього слід стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача у суму 73 056,64 грн.

Крім того, суд не погоджується із твердженням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Грицая Л.М. про порушення ОСОБА_2 строку подання відзиву до суду.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ч.4 ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідач ОСОБА_2 отримала ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву 19.04.2024 року, що підтверджується розпискою у матеріалах цивільної справи. Відзив відповідачем подано 06.05.2024 року, оскільки останній день подачі відзиву припадав на 04.05.2024 року, тобто на вихідний день. Отже суд прийняв відзив ОСОБА_2 та вважає його таким, що поданий у строк встановлений судом.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч.1, п.3 ч.2, ч.3 і 5 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 , пошкоджено транспортний засіб ОСОБА_1 , що спричинило негативні зміни в його житті (пригнічений стан, неможливість використання автомобіля).

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру заподіяння моральної шкоди, характеру і обсягу моральних страждань позивачу суд визначив до відшкодування моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

При розподілі судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, а тому згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн, за вимогу про стягнення матеріальних збитків.

Щодо сплати судового збору за моральну шкоду, слід враховувати пропорційність задоволених вимог позивача. Позов про стягнення моральних збитків заявлено з ціною 15 000 грн, а задоволено на суму 5 000 грн, тобто на 33,33 % (5 000 х 100 : 15 000).

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 403,69 грн судового збору (1 211,20 х 33,33 %).

А тому суд вважає, що слід задовольнити вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 8 833 грн (10 000 х 88,33 %).

Крім того, з позивача слід стягнути на користь позивача витрати за проведення судової експертизи у розмірі 2 565 грн, що підтверджується квитанцією № 74 від 04.01.2024 року.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 73 056,64 грн та 5 000 грн моральної шкоди, а всього стягнути 81 256,64 грн.

Відмовити ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша».

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судових витрати у розмірі 15 185,74 грн, які складаються із: 1 614,89 грн судового збору; 8 833 грн витрати на правничу допомогу; 2 565 грн за проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Приватне акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», місце знаходження: вул. Фізкультури, 30 м. Київ, .

Суддя: