Справа № 677/1247/19
Провадження № 4-с/677/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26.07.2024 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Шовкуна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

учасники провадження (сторони):

Заявник (скаржник) ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, державного виконавця Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, державного виконавця Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування скарги зазначив про те, що 18.01.2024 року старшим державним виконавцем Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, а саме: про передачу стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом № 677/1247/19 від 01.04.2020 року, що видав Красилівський районний суд Хмельницької області. 18.01.2024 року цим же державним виконавцем складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме: про передачу стягувачу ОСОБА_1 , квартири АДРЕСА_1 в рахунок погашення суми боргу боржника ОСОБА_2 в розмірі 818412 грн., згідно з виконавчим документом виконавчим листом № 677/1247/19 від 01.04.2020 року, що видав Красилівський районний суду Хмельницької області. Вищевказаний акт містить інформацію про те, що відповідно до протоколу № 592562 (лот 532009) від 07.08.2023 року треті прилюдні торги з реалізації зазначеного майна за ціною 818412 грн. не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, тому в подальшому йому як стягувачу, в рахунок погашення суми боргу боржника ОСОБА_2 в розмірі 818412 грн. було передано майно боржника. 08 лютого 2024 року скаржником оформлено та зареєстровано право власності на передану йому у рахунок погашення боргу квартиру, що підтверджується свідоцтвом від 08.02.2024 року та витягом з Державного реєстру речових прав.

Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень вищезазначене нерухоме майно обтяжено двома арештами: 1) обтяження № 53626546 (вид обтяження: арешт нерухомого майна), зареєстроване 25.07.2019 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер:59649896, виданий 25.07.2019 року, видавник: головний державний виконавець Красилівського РВ ДВС Шимкова Тетяна Миколаївна; 2) обтяження № 53626595 (вид обтяження: арешт нерухомого майна), зареєстроване 11.09.2019 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер:60027028, виданий 10.09.2019 року, видавник: головний державний виконавець Гаруліч М.В.

Пунктом 31 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5 передбачено, що після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронному аукціоні або після його передачі стягувачу. Наявні обтяження порушують конституційні права стягувача, оскільки наявність цих арештів не дає змоги власнику майна вільно розпоряджатись належним йому на праві приватної власності нерухомим майном. У зв`язку з цим, скаржник вважає, що державний виконавець допустив бездіяльність, яка полягає у невиконанні вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5 щодо зняття обтяжень (арештів) з переданого скаржнику в рахунок погашення боргу майна. Крім того, оскільки порушені права скаржника, він змушений був звернутися за юридичною допомогою, у зв`язку з чим будуть понесені судові витрати в сумі 12000 гривень.

У зв`язку з вищевикладеним просить визнати бездіяльність державних виконавців Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у невиконанні вимог п. 31 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень щодо зняття обтяжень №№ 53626546 та 53626595 (арештів нерухомого майна), зобов`язати їх зняти обтяження, а також стягнути судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні свою скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлені згідно вимог закону. На виконання ухвали Красилівського районного суду від 15.02.2024 року надали копії матеріалів щодо арешту майна ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 11 арк., а саме: інформаційну довідку № 366337646 на 2 аркушах, матеріали ВП № 59649896 на 4 аркушах; матеріали ВП № 60027028 на 4 аркушах; довіреність на 1 аркуші. Будь-яких пояснень по справі, заперечень суду не надано.

Представник заінтересованої особи Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлені згідно вимог закону.

Неявка учасників, які належним чином повідомлені про розгляд справи не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Суд, заслухавши скаржника ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів, в тому числі на користь ОСОБА_1 , даний факт було встановлено під час судового засідання.

18.01.2024 року старшим державним виконавцем Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, а саме: про передачу стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом № 677/1247/19 від 01.04.2020 року, що видав Красилівський районний суд Хмельницької області. (а.с. 133-134).

18.01.2024 року державним виконавцем Гостинським П.В. складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме: про передачу стягувачу ОСОБА_1 , квартири АДРЕСА_1 в рахунок погашення суми боргу боржника ОСОБА_2 в розмірі 818412 грн., згідно з виконавчим документом виконавчим листом № 677/1247/19 від 01.04.2020 року, що видав Красилівський районний суду Хмельницької області. (а.с. 136-137).

Згідно Акту та відповідно до протоколу № 592562 (лот 532009) від 07.08.2023 року треті прилюдні торги з реалізації зазначеного майна за ціною 818412 грн. не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, тому в подальшому ОСОБА_1 як стягувачу, в рахунок погашення суми боргу боржника ОСОБА_2 в розмірі 818412 грн. було передано майно боржника.

08 лютого 2024 року ОСОБА_1 оформлено та зареєстровано право власності на передану йому у рахунок погашення боргу квартиру, що підтверджується свідоцтвом від 08.02.2024 року та витягом з Державного реєстру речових прав. (а.с. 138-143).

Згідно витягу з державного реєстру речових прав та актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень вищезазначене нерухоме майно обтяжено двома арештами: 1) обтяження № 53626546 (вид обтяження: арешт нерухомого майна), зареєстроване 25.07.2019 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер:59649896, виданий 25.07.2019 року, видавник: головний державний виконавець Красилівського РВ ДВС Шимкова Тетяна Миколаївна; 2) обтяження № 53626595 (вид обтяження: арешт нерухомого майна), зареєстроване 11.09.2019 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер:60027028, виданий 10.09.2019 року, видавник: головний державний виконавець Гаруліч М.В. (а.с. 138-143).

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» «виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» «виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії».

Ч. 6, 8, 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що «У разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно».

Пунктом 31 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5 передбачено, що після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронному аукціоні або після його передачі стягувачу.

Разом з цим, суд перевіривши надані письмові докази приходить до висновку, що посадовими особами Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вищевказані норми Закону не були дотримані, у зв`язку з чим було порушено права скаржника, тобто допущена бездіяльність, а тому вимоги скаржника підлягають задоволенню.

Стосовно витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи приписи ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок суду узгоджується з усталеною позицією Верховного суду, наприклад, у постановах від 29.10.2020 року у справі № 686/5064/20, від 12.12.2020 року у справі № 648/1102/19, від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Так, між позивачем та адвокатом Лилик В.В. укладено договір № б/н від 09.02.2024 року про надання правової допомоги (а.с. 144-145).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Скаржником для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано Договір про надання правової допомоги від 09.02.2024 р., детальний опис виконаних робіт від 12.02.2024 року та акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 12.02.2024 року. (а.с. 145-146).

Зважаючи на принципи співмірності та справедливості, враховуючи зміст вимог та докази, подані стороною скаржника на підтвердження обґрунтованості судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, підлягають стягненню на користь скаржника з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 18, 61 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність державних виконавців Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у невиконанні вимог п. 31 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень щодо зняття обтяжень №№ 53626546 та 53626595 (арештів нерухомого майна) зареєстрованих 25.07.2019 року та 11.09.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з переданого ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 в рахунок погашення суми боргу боржника ОСОБА_2 в розмірі 818412 грн. згідно з виконавчим документом виконавчим листом № 677/1247/19 від 01.04.2020 року, що видав Красилівський районний суд Хмельницької області незаконною.

Зобов`язати державних виконавців Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зняти обтяження № 53626546 (вид обтяження: арешт нерухомого майна), зареєстроване 25.07.2019 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер:59649896, виданий 25.07.2019 року, видавник: головний державний виконавець Красилівського РВ ДВС Шимкова Тетяна Миколаївна.

Зобов`язати державних виконавців Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зняти обтяження № 53626595 (вид обтяження: арешт нерухомого майна), зареєстроване 11.09.2019 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер:60027028, виданий 10.09.2019 року, видавник: головний державний виконавець Гаруліч М.В.

Стягнути з Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 12000 гривень 00 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Учасники провадження (сторони):

Заявник (скаржник) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересовані особи:

Красилівський відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів, вул. Театральна, 1, Код .

Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) місцезнаходження: 29000, Україна, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Тернопільська, будинок, 13/2, Код .

Повний текст ухвали виготовлено 31.07.2024 року.

Суддя: В.О. Шовкун