Справа № 274/4203/24
Провадження № 2/0274/1148/24
Ухвала

про повернення позовної заяви

12.08.2024 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

встановив:

15.05.2024 позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований П`ятківською сільською радою Чуднівського району Житомирської області 11.08.1974, актовий запис № 34.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2024 позовну заяву залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства. В порядку виконання вимог ухвали суду позивачці запропоновано виправити недоліки, вказані в вищезазначеній ухвалі, а саме: надати інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 2024 рік та надати належні письмові докази того, що саме до підсудності Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області належить зазначена справа.

Копію ухвали суду від 23.07.2024 позивачка отримала 25.07.2024, однак недоліки позовної заяви не усунула.

31.07.2024 подала заяву, в якій вказала фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надала Акт проживання особи без місця реєстрації від 30.07.2024.

Проте, суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, позивачка дійшла висновку, що оскільки відповідач фактично мешкає в АДРЕСА_1 , то ця адреса і є місцем перебування відповідача у розумінні ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Однак, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Місце проживання - це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Згідно з п.5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ №265 від 07.02.2022 громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

Пунктом 4 цієї постанови передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування.

Разом з тим, норми ЦПК України не містять положень щодо можливості визначення підсудності справи за фактичним місцем проживання відповідача, як це зазначено у позовній заяві.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно отриманих судом відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 16.05.2024 р., Виконавчого комітету Бердичівської міської ради інформації про місце реєстрації відповідача від 24.05.2024 р., Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 23.07.2024 р., інформація про місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Враховуючи, що позивачкою на виправлення недоліків позовної заяви не надано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , так само як і інформацію про останнє відоме місце його реєстрації та /або місце знаходження майна відповідача, її заява підлягає поверненню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 185, 258-261,354 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Т.М.Вдовиченко