ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 824/164/23

провадження № 61-5285ав24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

за участю:

секретаря судового засідання - Калішенка М. О.,

представника компанії Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.) - Новосада Тараса Олександровича ,

учасники справи:

заявник - компанія Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.),

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства

з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО» на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року у складі судді Лапчевської О. Ф. у справі за заявою компанії Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 25 липня 2023 року в арбітражній справі

№ 18-584А за позовом компанії Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО» про стягнення збитків за контрактом,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

19 грудня 2023 року компанія Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.) (далі - компанія Інерко Трейд С.А.) звернулась до Київського апеляційного суду як суду першої інстанції із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 25 липня 2023 року в арбітражній справі № 18-584А за позовом компанії Інерко Трейд С.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО» (далі - ТОВ «КАІС АГРО») про стягнення збитків за контрактом.

Заява мотивована тим, що 25 липня 2023 року Міжнародний комерційний арбітраж Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) виніс остаточне рішення арбітражного осуду (далі - арбітражне рішення) у справі № 18-584А за позовом компанії Інерко Трейд С.А. до ТОВ «КАІС АГРО» про стягнення збитків за контрактом від 07 липня 2020 року № 67/IN/20/FC-P.

Арбітражним рішенням позовні вимоги компанії Інерко Трейд С.А. задоволено та постановлено стягнути з ТОВ «КАІС АГРО»: збитки в розмірі 310 000,00 дол. США, спричинені невиконанням ТОВ «КАІС АГРО» контрактних умов; відсотки в розмірі 4,0 % річних, що нараховуються щоквартально на суму 310 000,00 дол. США починаючи із 07 грудня 2020 року; збори і витрати на арбітраж 1-го рівня, які охоплюють збори за призначення арбітра в розмірі 150,00 фунтів стерлінгів; арбітражні збори та витрати в розмірі 19 440,00 фунтів стерлінгів; відсотки

в розмірі 4,0 % річних, що нараховуються щоквартально на суму 19 440,00 фунтів стерлінгів починаючи з дати арбітражного рішення, а саме з 25 липня 2023 року.

Компанія Інерко Трейд С.А. звернулась до ТОВ «КАІС АГРО» з листом-вимогою від 31 липня 2023 року, яку представник ТОВ «КАІС АГРО» отримав 05 серпня

2023 року, проте станом на дату подання цієї заяви ТОВ «КАІС АГРО» добровільно арбітражне рішення не виконало.

Компанія Інерко Трейд С.А. просила:

1) визнати і надати дозвіл на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 25 липня 2023 року в арбітражній справі № 18-584А за позовом компанії Інерко Трейд С.А. до ТОВ «КАІС АГРО» про стягнення збитків за контрактом від 07 липня 2020 року № 67/IN/20/FC-P;

2) видати виконавчий лист на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 25 липня 2023 року

в арбітражній справі № 18-584А за позовом компанії Інерко Трейд С.А. до

ТОВ «КАІС АГРО» про стягнення збитків за контрактом від 07 липня 2020 року

№ 67/IN/20/FC-P, яким вирішено:

що ТОВ «КАІС АГРО» негайно має сплатити компанії Інерко Трейд С.А. суму

в розмірі 310 000,00 дол. США, як зазначено в рахунку-фактурі, за збитки, спричинені невиконанням ТОВ «КАІС АГРО» контрактних умов;

щоб ТОВ «КАІС АГРО» сплачувало компанії Інерко Трейд С.А. відсотки за ставкою 4,0 % річних, що нараховуються щоквартально на суму 310 000,00 дол. США

з 07 грудня 2020 року;

що збори й витрати на цей арбітраж 1-го рівня, які охоплюють збори за призначення арбітра в розмірі 150,00 фунтів стерлінгів, попереднє арбітражне рішення та це остаточне арбітражне рішення, має сплачувати ТОВ «КАІС АГРО»;

що, оскільки компанія Інерко Трейд С.А. внесла та сплатила всі збори в цьому арбітражі, вона має право на негайне відшкодування ТОВ «КАІС АГРО» зборів

і витрат на цей арбітраж в розмірі 19 440,00 фунтів стерлінгів, включно

з відсотками в розмірі 4,0 % річних, що складаються щоквартально з дати цього арбітражного рішення (з 25 липня 2023 року);

3) вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року заяву компанії Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 25 липня 2023 року в арбітражній справі № 18-584А задоволено.

Визнано і надано дозвіл на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від

25 липня 2023 року в арбітражній справі № 18-584А за позовом компанії Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.) до ТОВ «КАІС АГРО» про стягнення збитків за контрактом від 07 липня 2020 року № 67/IN/20/FC-P.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 25 липня 2023 року

в арбітражній справі № 18-584А за позовом компанії Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.)до ТОВ «КАІС АГРО» про стягнення з ТОВ «КАІС АГРО» збитків за контрактом від 07 липня 2020 року № 67/IN/20/FC-P від 07 липня 2020 року, яким вирішено:

що ТОВ «КАІС АГРО» негайно мають сплатити компанії Інерко Трейд С.А. суму

в розмірі 310 000,00 дол. США, як зазначено в рахунку-фактурі, за збитки, спричинені невиконанням ТОВ «КАІС АГРО» контрактних умов;

щоб ТОВ «КАІС АГРО» сплачувало компанії Інерко Трейд С.А. відсотки за ставкою 4,0 % річних, що нараховуються щоквартально на суму 310 000,00 дол. США із

07 грудня 2020 року;

що збори й витрати на цей арбітраж 1-го рівня, які охоплюють збори за призначення арбітра в розмірі 150 фунтів стерлінгів, попереднє арбітражне рішення та це остаточне арбітражне рішення, має сплачувати ТОВ «КАІС АГРО»;

що, оскільки компанія Інерко Трейд С.А. внесла та сплатила всі збори в цьому Арбітражі, вона має право на негайне відшкодування ТОВ «КАІС АГРО» зборів

і витрат на цей Арбітраж (в розмірі 19 440,00 фунтів стерлінгів), включно

з відсотками в розмірі 4,0 % річних, що складаються щоквартально з дати цього Арбітражного рішення (із 25 липня 2023 року).

Стягнено з ТОВ «КАІС АГРО» на користь компанії Інерко Трейд С.А. витрати в сумі

1 342,00 грн зі сплати судового збору, сплаченого за звернення до суду з цією заявою.

З огляду на відсутність визначених статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», статтею 478 ЦПК України та Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року підстав для відмови в задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд дійшов висновку про її задоволення.

Аргументи заявника

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного суду від 26 лютого

2024 року, ТОВ «КАІС АГРО» 20 березня 2024 року через засоби поштового зв?язку подало для розгляду в апеляційному порядку до Верховного Суду через Київський апеляційний суд апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким

у задоволенні заяви відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що в пункті

10.1 контракту від 07 липня 2020 року № 67/IN/20/FC-P сторони передбачили, що застосовуються умови відповідних положень GAFTA 78, враховуючи Арбітражні умови GAFTA 125. Арбітраж, якщо такий має бути, відбувається в Лондоні відповідно до правил GAFTA. Пункт 10.1 контракту не містить посилання на Міжнародний комерційний арбітраж асоціації торгівлі зерном і кормами (GAFTA), а посилання на Арбітражні умови GAFTA 125 не означає, що сторони погодили його зміст і визнали його текст складовою контракту. Крім того, у зазначеному пункті не вказано конкретної арбітражної установи, до якої сторони мають звертатись за вирішенням спору, вказано лише Лондон як місто, в якому має відбутись арбітражний розгляд, без зазначення адреси арбітражної установи. Посилання на Арбітражні умови № 125 лише вказує, які правила мають застосовуватись при вирішенні спору між сторонами, але не конкретизують арбітражну установу, до якої мають звертатись сторони. Отже, ТОВ «КАІС АГРО» вважає, що арбітражне застереження, яке міститься у пункті 10.1 контракту від 07 липня 2020 року, містить назву арбітражу, якого не існує.

Вказує також і на те, що Національний банк України (далі - НБУ) 24 лютого

2022 року прийняв постанову № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова № 18), якою введено ряд істотних обмежень, зокрема: уповноваженим установам забороняється здійснювати транскордонний переказ валютних цінностей з України/переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях/іноземній валюті, відкриті в банках-резидентах, включаючи перекази, що здійснюються за дорученням клієнтів, крім випадків передбачених підпунктами 1-43 пункту 14 цієї постанови. Вимога компанії Inerco Trade S.A. не входить до переліку випадків, передбачених підпунктами 1-43 пункту 14 Постанови НБУ від 24 лютого

2022 року № 18.

Аргументи інших учасників справи

30 квітня 2024 року представник компанії Інерко Трейд С.А. - Новосад Т. О. подав до Верховного Суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року - без змін, посилаючись на те, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не містять жодного обґрунтованого пояснення підстав відмови у визнанні

і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, які передбачені статтею 478 ЦПК України.

Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції та рух матеріалів справи

11 квітня 2024 року апеляційна скарга і матеріали справи надійшли до Верховного Суду та передані судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «КАІС АГРО» на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2024 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Позиція осіб, які брали участь у розгляді справи

ТОВ «КАІС АГРО», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з?явилося, клопотання про відкладення розгляду справи не подавало, причин неявки не повідомило.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник компанії Інерко Трейд С.А. - Новосад Т. О. підтримав аргументи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, та просив апеляційну скаргу ТОВ «КАІС АГРО» залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року - без змін.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, аргументи сторони у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній матеріалами й додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 07 липня 2020 року між компанієюІнерко Трейд С.А. і ТОВ «КАІС АГРО» укладено контракт № 67/IN/20/FC-P.

Згідно з пунктом 10.1 контракту сторони узгодили, що застосовуються умови відповідних положень GAFTA 78, враховуючи Арбітражні умови GAFTA 125. Арбітраж, якщо такий має бути, відбувається в Лондоні відповідно до правил GAFTA.

25 липня 2023 року Міжнародний комерційний арбітраж Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) виніс остаточне рішення у справі № 18-584А за позовом компанії Інерко Трейд С.А. до ТОВ «КАІС АГРО» про стягнення збитків за контрактом від 07 липня 2020 року № 67/IN/20/FC-P.

Арбітражним рішенням задоволено позовні вимоги компанії Інерко Трейд С.А. та постановлено стягнути з ТОВ «КАІС АГРО»: збитки в розмірі 310 000,00 дол. США, спричинені невиконанням ТОВ «КАІС АГРО» контрактних умов; відсотки в розмірі 4,0 % річних, що нараховуються щоквартально на суму 310 000,00 дол. США починаючи із 07 грудня 2020 року; збори і витрати на арбітраж 1-го рівня, які охоплюють збори за призначення арбітра в розмірі 150,00 фунтів стерлінгів; арбітражні збори та витрати в розмірі 19 440,00 фунтів стерлінгів; відсотки

в розмірі 4,0 % річних, що нараховуються щоквартально на суму 19 440,00 фунтів стерлінгів починаючи з дати арбітражного рішення, а саме з 25 липня 2023 року.

В пункті 1.2 вступної частини Арбітражного рішення зазначено, що спір пов`язаний з позовом компанії Інерко Трейд С.А. до ТОВ «КАІС АГРО» про відшкодування збитків, які, як стверджується, підлягають сплаті за контрактом від 07 липня 2020 року № 67/IN/20/FC-P. Відповідно до контракту компанія Інерко Трейд С.А. і ТОВ «КАІС АГРО» досягли домовленості про купівлю 5 000 тонн

(+/- 3 % на вибір продавців) української кормової кукурудзи 3-го класу насипом, урожаю 2020 року за ціною 156,00 дол. США за тонну (товар) для поставки на

ДП «МТП «Чорноморськ» (ТОВ «Трансбалктермінал»), або за ціною

155,00 дол. США за тонну для доставки на ДП «МТП «Південний»

(ТОВ «TIC-Зерно»), Україна, DAP, паритет відповідно до Інкотермс 2010 на вибір покупців. Строк поставки був з 15 жовтня 2020 року до 30 листопада 2020 року, включно з обома датами.

У пункті 1.3 вступної частини Арбітражного рішення вказано, що протягом розгляду справи № 18- 584А Міжнародним комерційним арбітражем Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) жодна зі сторін не висунула жодних аргументів щодо існування або дійсності контракту.

З метою добровільного виконання рішення суду компанія Інерко Трейд С.А. звернулася до ТОВ «КАІС АГРО» з листом-вимогою від 31 липня 2023 року, який боржник отримав 05 серпня 2023 року.

Станом на дату подання цієї заяви ТОВ «КАІС АГРО» добровільно рішення комерційного арбітражу суду не виконало.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті

та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України

і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з частиною першою статті 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову

у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не надає оцінку правильності цього рішення по суті вирішення спору, а перевіряє лише дотримання строків звернення із заявою, дотримання вимог процесуального закону щодо її форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання рішення.

Правовідносини щодо надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу врегулюванні статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року (далі - Конвенція), статтею 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року № 2889-ХІІ, та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», згідно з якими тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні та виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти клопотання стягувача.

З урахуванням цих положень повинні застосовуватися положення статті 478 ЦПК України.

Згідно зі статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

У справі, яка переглядається, встановлено, що арбітражна угода не визнана недійсною; боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення є обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

Згідно з пунктом 1.8 Арбітражного рішення сторони були представлені юридичним радником, й обидві сторони брали участь у цьому арбітражному процесі

Відповідно до пункту 2.2 Арбітражного рішення сторони зробили свої подання, які охоплювали подання претензій покупців, подання продавців щодо захисту та подання відповідей покупців.

У пункті 8.3 Арбітражного рішення суд встановив, що він має юрисдикцію в цьому питанні.

У пункті 1.4 Арбітражного рішення суд надав оцінку пункту 10.1 контракту щодо регламенту GAFTA 125 та дійшов висновку, що місцем арбітражу є Англія, а тому аргументи заявника про те, що в контракті сторони не узгоджували конкретну арбітражну установу, і те, що пункт 10.1 контракту не містить посилань на Міжнародний комерційний арбітраж асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА), є безпідставними, оскільки спростовуються умовами контракту. Крім того, беручи участь в арбітражному процесі, що встановлено у пункті 1.8 Арбітражного рішення, заявник не заперечував щодо місця його проведення.

Процесуальна поведінка боржника, який реалізував своє право на призначення арбітра, висловлював заперечення по суті спору під час арбітражного провадження, однак не посилався на дефекти складу арбітражного суду,

а отримавши невигідне для себе рішення, оскаржив його в державному суді

з посиланням на те, що воно прийняте з порушенням угоди сторін про склад суду, містить ознаки зловживання правом та не відповідає принципу добросовісності. В такому випадку рішення міжнародного комерційного арбітражу не може бути скасоване з підстав невідповідності складу арбітражного суду угоді сторін

(див. постанови Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 824/213/21; від 06 лютого 2019 року у справі № 761/5425/16-ц; від 21 січня 2021 року у справі № 824/62/20; від 15 вересня 2022 року у справі № 824/213/21).

Необґрунтованими є також посилання заявника на Постанову НБУ від 24 лютого 2022 року № 18, оскільки вимоги поставки, невиконаної боржником, обмежувались терміном з 15 жовтня 2020 року до 30 листопада 2020 року, тобто до введення обмежень.

Разом з тим згідно з пунктом 14 Постанови НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 уповноваженим установам забороняється здійснювати за дорученням клієнтів транскордонні перекази валютних цінностей з України, крім випадків їх здійсненняна підставі окремих дозволів (рішень) Національного банку України, що приймаються на підставі звернень Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України.

Отже, під час дії воєнного стану ТОВ «КАІС АГРО»може здійснити розрахунок (валютну операцію) за умови дотримання порядку здійснення такого

розрахунку - шляхом отримання окремого дозволу Національного банку України.

Таким чином, під час розгляду справи Верховний Суд не встановив передбачених статтею 478 ЦПК України підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Оскільки рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 25 липня 2023 року набрало чинності і підлягає виконанню, проте боржник не виконує його добровільно, а також немає визначених цивільним процесуальним законодавством підстав для відмови

у визнанні і наданні дозволу на виконання арбітражного рішення, то Верховний Суд погоджується з висновком Київського апеляційного суду щодо наявності підстав для задоволення заяви компанії Інерко Трейд С.А.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те що Верховний Суд як суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, судові витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції,

а також судові витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку, перерозподілу не підлягають.

Щодо заявлених клопотань

05 червня 2024 року представник компанії Інерко Трейд С.А. - адвокат

Новосад Т. О. подав до Верховного Суду клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Клопотання мотивоване тим, що з метою врегулювання розміру витрат на правову (правничу) допомогу у Верховному Суді між адвокатом Новосадом Т. О. і компанією Інерко Трейд С.А. на доповнення до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 серпня 2023 року № 0230801-1 та додаткової угоди від 20 листопада 2023 року № 1 було укладено додаткову угоду від 19 квітня

2024 року № 2 та акт здачі-приймання наданих послуг від 30 квітня 2024 року.

У пункті 1.1 додаткової угоди від 19 квітня 2024 року № 2 сторони узгодили, що цією угодою узгоджується перелік робіт і послуг, а також їх вартість, що будуть надаватися адвокатом в межах представництва інтересів клієнта у Верховному Суді (Касаційному цивільному суді) у справі № 824/164/23. У пункті 2.1 додаткової угоди від 19 квітня 2024 року № 2 сторони дійшли згоди про те, що вартість послуг, обумовлених в пункті 1.1 цієї угоди, становить 9 250,00 грн.

Представник компанії Інерко Трейд С.А. - адвокат Новосад Т. О. просив стягнути з ТОВ «КАІС АГРО» на користь компанії Інерко Трейд С.А. витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 9 250,00 грн.

Вивчивши заявлене клопотання, перевіривши матеріали, які додані до нього, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані

з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвокат Новосад Т. О. додав такі документи:

договір про надання правової (правничої) допомоги від 01 серпня 2023 року

№ 0230801-1, укладений між адвокатом Новосадом Т. О. і компанією

Інерко Трейд С.А., предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами будь-якої правової допомоги клієнту, в тому числі

в господарському, адміністративному, цивільному судочинстві, у справах про визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішення третейських судів, у справах про адміністративні правопорушення, представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в органах державної виконавчої служби, органах Служби безпеки України, Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань. Детальний перелік послуг, що надаватимуться в рамках надання правової допомоги за цим договором, визначаються сторонами

у відповідних додаткових угодах до даного договору (пункти 1.1, 1.2 договору). Розмір та порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок та строки його сплати, валюта платежу, тощо, визначаються сторонами в додаткових годах до цього договору (пункт 4.1 договору);

додаткову угоду від 19 квітня 2024 року № 2 до договору про надання правової допомоги від 01 серпня 2023 року № 0230801-1, укладену між адвокатом Новосадом Т. О. і компанією Інерко Трейд С.А., за умовами якої сторони узгодили перелік робіт та послуг, а також їх вартість, що будуть надаватися адвокатом

в межах представництва інтересів клієнта в Верховному Суді (Касаційному цивільному суді) у справі № 824/164/23 (пункт 1.1 додаткової угоди № 2).

У пункті 2.1 додаткової угоди № 2 сторони дійшли згоди про те, що вартість послуг, обумовлених в пункті 1.1 цієї додаткової угоди, становить 9 250,00 грн, зокрема: консультація щодо характеру спірних правовідносин за 1 год становить

1 000,00 грн; підготовка проєкту відзиву на апеляційну скаргу за 8 год становить 8 000,00 грн; направлення стороні та до суду відзиву на апеляційну скаргу становить 250,00 грн;

акт здачі-приймання наданих послуг (правової допомоги) від 30 квітня 2024 року за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01 серпня 2023 року № 0230801-1 згідно з додатковою угодою від 19 квітня 2024 року № 2, підписаний директором компанії Інерко Трейд С.А. Андрієм Паладієм і адвокатом

Новосадом Т. О., згідно з яким адвокат надав, а клієнт прийняв такий обсяг (перелік) послуг: консультація щодо характеру спірних правовідносин, витрати часу - 1 год, вартість - 1 000,00 грн; підготовка проєкту відзиву на апеляційну скаргу, витрата часу - 8 год, вартість - 8 000,00 грн; направлення стороні та до суду відзиву на апеляційну скаргу, витрата часу - 1 год, вартість - 250,00 грн,

а всього - 9 250,00 грн. В акті здачі-приймання наданих послуг (правової допомоги) від 30 квітня 2024 року сторони погодили, що ні клієнт, ні адвокат не мають жодних претензій до якості, розміру та строків оплати наданих послуг (пункти 3, 4 вказаного акта).

Крім того, заявник до клопотання додав квитанцію № 158658 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, згідно з якою 05 червня 2024 року ТОВ «КАІС АГРО» в Електронному кабінеті доставлено клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 824/164/23 разом з додатками.

Згідно з частинами четвертою - шостою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ТОВ «КАІС АГРО» заперечень проти розміру витрат на професійну правничу допомогу не надало.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 цього Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав

і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Згідно зі статтею 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних

і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents

v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Отже, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від

07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Таким чином, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується

з нормами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду

у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі

№ 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження

№ 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Враховуючи відсутність заперечень інших учасників справи щодо розміру заявлених витрат, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що заявлена представником компанії Інерко Трейд С.А. сума в розмірі 9 250,00 грн є обґрунтованою, доведеною та співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись статтями 24, 141, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 487, 480 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року залишити без змін.

Клопотання представника компанії Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.) - адвоката Новосада Тараса Олександровича про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО»

(вул. Іванівська, 1, оф. 403, м. Харків, ) на користь компанії Inerco Trade S.A. (Інерко Трейд С.А.) (9 вулиця Жюль-Гаше, 1260 Ньйон, Швейцарія (Rue Jules Gachet 9, 1260 Nyon, Switzerland), реєстраційний код СНЕ-109.880.182) 9 250,00 грн судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2024 року.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська