Провадження № 4-с/344/28/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника заявника адвоката Ружицького В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ружицький Віталій Миколайович, про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо повернення виконавчого листа, зобов`язання до вчинення дій, за участю заінтересованих осіб : головного державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції Раковецького Максима Сергійовича, ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

11.07.2024 адвокат Ружицький звернувся із скаргою, у якій просить :

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції Раковецького Максима Сергійовича, які полягають у винесені повідомлення від 13 травня 2024 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та поверненні ОСОБА_1 виконавчого листа № 344/16992/19, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 30 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_2 ( (і.к. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_2 ) судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 610,4 грн. без прийняття до виконання.

-зобов`язати головного державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції Раковецького Максима Сергійовича повторно розглянути заяву представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Ружицького Віталія Миколайовича, відкрити виконавче провадження зо виконання виконавчого листа № 344/16992/19, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 30 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_2 ( і.к. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_2 ) судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 610,4 грн.

В обґрунтування скарги зазначено, що за наслідком розгляду справи 344/16992/19 Івано-Франківським міським судом видано вищевказаний виконавчий лист і ще 4 виконавчі листи. Однак, державним виконавцем повернуто виконавчий лист про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги без прийняття до виконання. При цьому, відсутність у виконавчому листі дати народження боржника не є безумовною підставою для повернення виконавчого документу стягувача, про що також свідчать позиції Верхового Суду. Державний виконавець має можливість самостійно з`ясувати відсутні дані, необхідні для прийняття виконавчого документу та проведення виконавчих дій.

Додатковим підтвердженням неправомірних дій державного виконавця є те, що як вже вище зазначалось у даній справі було видано п`ять виконавчих листів, і в жодному з них не було вказано дати народження боржника. Однак, щодо виконавчого листа про скасування п. 27 рішення виконкому та визнання недійсним державного акту в повідомлені про повернення того ж самого органу, при відсутності дати народження боржника, зазначено таку дату народження боржника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, державний виконавець, виходячи із ст. 18 Закону України « Про виконавче провадження» отримав таку інформацію, чого не було зроблено у спірному випадку.

Разом з тим, зазначено про попередній розрахунок судових витрат із розглядом справи, що складає 3 000 грн. за написання скарги, 1 500 грн. за участь в одному судовому засіданні при розгляді скарги.

Представник заявника адвокат Ружицький В.В. вимоги скарги підтримав, зокрема з мотивів, що викладені письмово. Просив скаргу задоволити. Також зазначив про понесення заявником витрат за надання правничої допомоги, докази за якими будуть подані у передбаченому законом порядку.

Заінтересовані особи не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності боржника та представника ВДВС.

Вислухавши пояснення представника заявника, перевіривши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку :

30 квітня 2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист № 344/16992/19 про стягнення з ОСОБА_2 ( (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 610,4 грн..

У вказаному виконавчому листі дати народження боржника не зазначено.

Разом з тим, повідомленням від 13 травня 2024 року головного державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції Раковецького Максима Сергійовича, такий виконавчий лист повернуто стягувачу ОСОБА_1 без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутня дата народження боржника.

Згідно з статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із статтею 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із частиною 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Як доводить суду сторона заявника та не спростовано суб`єктом оскарження, поштове повідомлення із відправленням повідомлення про повернення виконавчого листа заявник не отримувала. Рекомендований лист із вказаний відправленням був без повідомлення про вручення. Разом з тим, стороною заявника подано скаргу з приводу неправомірних дій працівників АТ « Укрпошта» та отримано відповідь на таку( в якій визнано порушення Правил надання послуг поштового зв`язку), що підтверджує поважність причин пропущеного строку на оскарження дій державного виконавця в судовому порядку, відтак такий строк підлягає поновленню судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

З приписів ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що з метою захисту інтересів стягувача, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

У даному випадку державний виконавець, повертаючи виконавчий документ стягувачу, не скористався наданими йому законодавством правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення.

Відсутність у виконавчому документі дати народження не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц (провадження № 61-1115св18), від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18).

Крім цього, сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19).

У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

До того ж, у змісті вищезазначеного повідомлення відсутні посилання на здійснення державним виконавцем будь-яких заходів, направлених на примусове здобуття вказаної інформації.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, слід визнати неправомірними дії головного державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції Раковецького Максима Сергійовича, які полягають у винесені повідомлення від 13 травня 2024 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та поверненні ОСОБА_1 виконавчого листа № 344/16992/19, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 30 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_2 ( (і.к. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_2 ) судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 610,4 грн. без прийняття до виконання.

Щодо вимоги про зобов`язання суб`єкта оскарження відкрити виконавче провадження, то така не може бути задоволена, оскільки зазначені дії є компетенцією державного виконавця, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відтак, суд вважає належним поновити право заявника шляхом зобов`язання державного виконавця повторно розглянути заяву стягувача щодо примусового виконання виконавчого листа № 344/16992/19, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 30 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_2 ( і.к. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_2 ) судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 610,4 грн.

Таким чином, скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст. 4, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження»; керуючись ст. 4-5, 12-13, 81, 447-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задоволити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції Раковецького Максима Сергійовича, які полягають у винесені повідомлення від 13 травня 2024 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та поверненні ОСОБА_1 виконавчого листа № 344/16992/19, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 30 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_2 ( (і.к. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_2 ) судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 610,4 грн. без прийняття до виконання.

Зобов`язати головного державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції Раковецького Максима Сергійовича повторно розглянути заяву представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Ружицького Віталія Миколайовича, про прийняття до виконання виконавчого листа № 344/16992/19, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 30 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_2 ( і.к. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_2 ) судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 610,4 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повна ухвала складена 25.07.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.