Справа № 462/3985/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л.розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

в с т а н о в и в :

позивач ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.03.2021 р. по 28.02.2023 р. у розмірі 13795,89 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно Закону України «Про теплопостачання» ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є теплопостачальною організацією, яка надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, в томі числі і за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги ЛКП «Залізничнетеплоенерго» був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . З 01.07.2014 року вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛКП «Залізничнетеполоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг постачання гарячої води у м. Львові для населення та споживачем. З 01.12.2021 року між ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та споживачем вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті ЛКП «Залізничнетеплоенерго». У зв`язку із непроведенням оплати за період з 01.03.2021 р. по 28.02.2023 р. утворилась заборгованість з оплати послуги з централізованого опалення у розмірі 13795,89 грн., а тому позивач ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернувся до суду. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.06.2024 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено ст. 178, 193 ЦПК України.

Судом вжито заходів для забезпечення дотримання прав відповідачів щодо належного повідомлення про розгляд справи судом, зокрема, скеровано за адресою місця реєстрації їхнього проживання поштові відправлення, які повернуто суду за закінченням терміну зберігання відділенням пошти, крім цього, відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повторно скеровані поштові відправлення, які повернуто суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а відповідача ОСОБА_2 повідомлено про розгляд справи у порядку, визначеному ч.11 ст. 128 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відзив на позов відповідачами не подано.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Постанови КМ України від 21 липня 2005 р. N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Як встановлено судом, згідно Закону України «Про теплопостачання» ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії, які надаються в томі числі і за адресою: АДРЕСА_2 .

З 01.07.2014 року вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛКП «Залізничнетеполоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг постачання гарячої води у м. Львові для населення та споживачем /власником/співвласником квартири, місць загального користування в житлових будинках, будинків садибного типу, які приєднані до теплових мереж ЛКП «Залізничнетеплоенерго» і в яких послуги з централізованого опалення і послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛКП «Залізничнетеплоенерго», а також користувачі вищевказаних квартир, або особи, зареєстровані (прописані) у таких квартирах/. /а.с.7-8/

З 01.12.2021 року між ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та споживачем вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті ЛКП «Залізничнетеплоенерго».

Як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за послугу з централізованого опалення, плати за послугу з постачання теплової енергії та внесків на обслуговування і заміну вузла комерційного обліку теплової енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 допущено виникнення заборгованості за період з березня 2021 р. по лютий 2023 р., розмір якої станом на 01.03.2023 року становить 13795,89 грн. /а.с.6/

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_3 , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №569 від 29.03.2024 року, виданою ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру №586274 та №586285 від 10.05.2024 /а.с.14, 18, 19/

Крім цього, відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №569 від 29.03.2024 року, виданої ЛКП «Залізничнетеплоенерго» відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Водночас, згідно наданої інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованою у Львівській області та, зокрема, за адресою:

АДРЕСА_2 ./а.с.20/

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №586278 від 10.05.2024 року, за параметрами: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу не знайдено /а.с. 17/.

Таким чином, відомості зазначені у довідці з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 29.03.2024 року щодо реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 спростовуються наданими на запит суду відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області.

Інших доказів, що відповідач ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_3 до матеріалів справи представником позивача не долучено.

Відтак, судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також є власницею даної квартири, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є споживачами послуг, що надаються ЛКП «Залізничнетеплоенрго» за вказаною адресою.

Враховуючи наведене відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_2 користується послугами централізованого опалення (постачання теплової енергії) та є споживачем даних послуг, а тому і відсутні підстави стягнення заборгованості із такої.

Таким чином, у частині позовних вимог до ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки позивачем не доведено належними засобами доказування того, що вона є споживачем послуг, які надаються ЛКП «Залізничнетеплоенерго».

Відтак, як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримавши послуги з постачання централізованого опалення, від виконання обов`язку по оплаті наданих послуг ухилилися та допустили утворення заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Згідно до ч. 1, 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Згідно висновку Верховного суду України викладеного у постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. А тому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів, як споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

Доказів того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надає відповідачам послуги з постачання теплової енергії, відповідачами суду не надано, так як і не надано доказів відмови відповідачів від отримання вказаних послуг, які постачає позивач.

Відтак, незалежно від наявності укладеного договору між сторонами, законодавством передбачено обов`язок відповідачів здійснити оплату послуг, які вони фактично отримали.

Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі отримали за спірний період послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та мали обов`язок оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів, а тому, оскільки відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які є споживачами наданих позивачем послуг, допущено утворення заборгованості у загальному розмірі 13795,89 грн. за період з 01 березня 2021 р. по 28 лютого 2023 р., тому позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь позивача Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» слід стягнути порівно судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позову до суду у розмірі 3028,00 гривень.

Керуючись ст. 67 ЖК України, ст. 1, 7, 9, 12, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позовну заяву Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 / та ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 /на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» /, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. С.Петлюри, 4а/ заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.03.2021 року по 28.02.2023 року у розмірі 13795 /тринадцять тисяч сімсот дев`яносто п`ять / гривень 89 копійок.

Стягнути порівно із ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 / та ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 /на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» /, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. С.Петлюри, 4а/ понесені судові витрати у розмірі 3028 /три тисячі двадцять вісім/ гривень 00 копійок.

У решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або в строки та порядку, передбаченому ст. 354, 355 ЦПК України.

Текст судового рішення складено 13 серпня 2024 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю.Л.