Справа № 464/2805/23 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 22-ц/811/520/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Cекретар Салата О.О.

З участю: позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката Фостяка О.Я., представника відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу №464/2805/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Фостяка Олега Ярославовича на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 15 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»,- про зобов`язання провести перерахунок заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

02 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про зобов`язання провести перерахунок заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що він є користувачем банківського карткового рахунку № НОМЕР_1 у АТ «Банк Кредит Дніпро».

З березня 2018 року користувався зазначеним рахунком шляхом здійснення фінансових операцій та не проводив арифметичного контролю за вказаними операціями.

У другій половині 2020 року з банківської установи в телефонному режимі його було повідомлено про наявність заборгованості перед банком. У зв`язку із цим, він звернувся до відповідача із клопотанням про надання документів, що підтверджують наявність заборгованості, на що йому було видано виписку від 30 липня 2020 року та копію заяви про надання кредиту, з яких вбачається, що між ним та відповідачем нібито укладено кредитний договір та у період часу з 07 березня 2018 року по 30 липня 2020 року з карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 було списано 89 571,73 грн. платежів, пов`язаних з нібито отриманим кредитом.

В березні 2021 року Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулося до Сихівського районного суду м.Львова з позовом про стягнення заборгованості.

В заперечення на позовні вимоги він доводив, що весь борг погасив, що підтверджується випискою по рахунку.

12 листопада 2021 року судом позов було задоволено та ухвалено стягнути з нього 138 138,94 грн. Однак, за результатами апеляційного перегляду рішення, за його апеляційною скаргою, таке було скасовано та постановою від 27 червня 2022 року ухвалено про часткове задоволення позову в частині стягнення 98 304,40 грн.

Просить зобов`язати відповідача провести перерахунок заборгованості за кредитним договором шляхом її зменшення на безпідставно нараховані суми прострочених комісій, відсотків, періодичної плати за розрахункове обслуговування в загальному розмірі 89 571,73 грн.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 15 січня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про зобов`язання провести перерахунок заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Фостяк О.Я.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним. Основною підставою позову є факт відсутності між ним та відповідачем правовідносин з надання і отримання кредиту, внаслідок відсутності волевиявлення на вчинення відповідного правочину, не було досягнуто істотних умов кредитного договору щодо розміру і порядку сплати процентів, що було встановлено постановою Львівського апеляційного суду від 27 червня 2022 року у справі №464/1647/21.

Львівським апеляційним судом при розгляді справи №464/1647/21 не було з"ясовано природу утворення заборгованості за тілом кредиту. Списання коштів, а саме заборгованість за відсотками відбувається автоматично без його згоди, за рахунок чого безпідставно збільшується заборгованість за тілом кредиту.

Суд першої інстанції проігнорував обставини встановлені у справі №464/1647/21 та прийшов до безпідставного висновку про існування між позивачем і відповідачем кредитних відносин.

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду міста Львова від 15 січня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Відзив на апеляційну скаргу суду не надано, що відповідно до ч.3ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката Фостяка О.Я. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника АТ «Банк Кредит Дніпро»-адвоката Сухаї М.В., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 07 березня 2018 року між ПАТ «Банк`Кредит Дніпро» правонаступником якого є АТ «Банк`Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4787-КР із кредитним лімітом 100 000,00 грн. Відповідно до кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 100 000,00 грн.

20 березня 2018 року збільшено ліміт до 100 000,00 грн. на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у АТ «Банк «Кредит Дніпро» на ім`я ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 отримав та використовував кредитні кошти за тілом кредиту в розмірі 98 304,30 грн., розраховуючись кредитною карткою при здійсненні покупок, знімав готівкові кошти у банкоматах, а також відповідно погашав заборгованість за кредитним договором № 4787-КР від 07 березня 2018 року, що свідчить про виконання останнім взятого на себе зобов`язання по погашенню кредиту згідно умов кредитного договору.

Згідно постанови Львівського апеляційного суду від 27.06.2022 року, яким переглянуте рішення Сихівського районного суду м.Львова від 12.11.2021 у справі № 464/1647/21 за позовом АТ «Банк`Кредит Дніпро» в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4787-КР від 07 березня 2018 року, заборгованість визначена у розмірі 98 304.40 грн. (а.с.17-21).

За змістом ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції прописав, що позивачем всупереч вимогам ст.ст. 76-80 ЦПК не надано належних та достовірних доказів на спростування проведеного відповідачем розрахунку боргу, не доведено, що відповідач на вимогу споживача не надавав у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, відомості про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю та інше, що передбачено ст.11 Закону України «Про споживче кредитування».

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує, що з березня 2018 року користувався банківською карткою з рахунком № НОМЕР_1 у АТ «Банк «Кредит Дніпро».

30.07.2020 року на звернення позивача ОСОБА_1 , АТ «Банк» Кредит Дніпро» надало Виписку з рахунку по операціях за період з 07.03.2018 року по 30.07.2020 року, а також засвідчену копію заяви про надання кредиту/кредитний договір № 4787-КР.

Відповідно до зазначеного розрахунку позивачем виявлено, що відповідач за період з 07.03.2018 по 30.07.2020 року з карткового банківського рахунку ОСОБА_1 списав 89 571,73 грн. платежів, пов`язаних з отриманим кредитом (прострочених/нарахованих комісій, прострочених/нарахованих відсотків, періодичної плати за розрахункове обслуговування.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за отриманим кредитним договором, станом на 21 лютого 2021 року заборгованість становить 138 138,94 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 98 304,30 грн. та заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 39 834,64 грн.

Обгрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитними коштами, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 07 березня 2018 року, укладеним між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Банк`Кредит Дніпро» банк посилався на Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів, Тарифи банку з обслуговування кредитних карток та паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка з пільговим періодом», які розміщені на офіційному сайті банку як невід`ємні частини кредитного договору.

Суд апеляційної інстанції у постанові від 27.06.2022 року з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року прописав, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Універсальним договором банківського обслуговування клієнтів відповідач ознайомився та погодився з його умовами, а також те, що вказаний документ станом на 07 березня 2018 року містив умови, зокрема, щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами в розмірі, зазначеному у розрахунку заборгованості.

Крім цього, відповідачем не враховано, паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка з пільговим періодом», де встановлено фіксований тип процентної ставки та передбачена пільгова процентна ставка в розмірі 0,01% річних та базова процентна ставка в розмірі 48% річних.

В паспорті споживчого кредиту «Кредитна картка з пільговим періодом», який підписано відповідачем, встановлено фіксований тип процентної ставки та передбачена пільгова процентна ставка в розмірі 0,01% річних та базова процентна ставка в розмірі 48% річних.

Даючи оцінку зібраним доказам, а також те, що позивач ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що сума заборгованості позивача перед банком становить 98 304,40 грн.

Зазначених обставин, які є обов`язковими при вирішення спору між сторонами, суд першої інстанції не взяв до уваги, а вдався до переоцінки доказів та аналізу рішення Львівського апеляційного суду.

Відтак, суд вважає, що сума безпідставно нарахованих відсотків на 89 571,73 грн. підлягає списанню.

Визначаючи суму заборгованості за кредитним договором від 07.03.2018 року, банк в порушення вимог ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» не вправі був нараховувати споживачу про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі за обслуговування із якими позичальник не ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України ( далі по тексту ЦК) істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч.1 ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання ( ст.629 ЦК).

Враховуючи встановлені попередніми судами обставини, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1п.3,4 ст.376 ЦПК України підставами для скасування оскаржуваного рішення суду є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1, 3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Фостяка Олега Ярославовича задоволити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 15 січня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» провести перерахунок заборгованості за кредитним договором № 4787-КР від 07 березня 2018 року та зменшити суму заборгованості за безпідставно нараховані суми прострочених комісій, відсотків, плати за обслуговування, що становить 89 571,73 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку, визначеному ст..ст. 389-391 ЦПК України.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк