Справа № 342/672/24
Провадження № 22-ц/4808/1088/24
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Мальцевої Є.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду від 19 червня 2024 рокупід головуванням судді Гайдича Р.М. у м. Городенка,

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначила, що сторони шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільний побут, тривалий час проживають окремо, не мають спільного бюджету та будь-яких інших взаємних прав та обов`язків, тож фактично не є сім`єю.

Відповідач не погоджується розірвати шлюб за спільною заявою, не йде на контакт та уникає зустрічей, а перебування у шлюбі суперечить її інтересам.

На підставі наведеного просила: розірвати шлюб між сторонами, що зареєстрований коломийським відділом ДРАГС у Коломийському районі Івано-Франківської області ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис № 766 від 14.09.2022; її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_3 ».

Ухвалою Городенківського районного суду від 20.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Городенківського районного суду від 19.06.2024 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Піскуровська К.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на період перебування відповідача ОСОБА_2 на військовій службі в підпорядкуванні Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

В апеляційній скарзі апелянтка посилається на незаконність ухвали суду.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідач має можливість брати участь у судовому розгляді справи будь-яким із наступних способів: особисто з`явитися до суду; уповноважити на участь в засіданнях представника (адвоката); приєднатися до судового розгляду за допомогою електронної системи «EASYCON»; викласти свої інтереси в письмовій формі та направити до суду.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач служить у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та бере участь у виконанні бойових завдань. Ствердила, що відповідач не бере участь безпосередньо у бойових діях, знаходиться у військовій частині на території Івано-Франківської області та має змогу брати участь у судовому засіданні. Вказану інформацію було отримано в усній формі від представників військової частини де наразі проходить службу відповідач, а саме від ротного та юриста цієї частини, та буде підтверджена документально у вигляді відповіді на адвокатський запит.

Також відповідач не звертався з заявою про зупинення провадження. Зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено саме для захисту прав та інтересів, перш за все, військовослужбовця, проте він до суду з таким клопотанням не звертався, а безпідставна перерва в судовому розгляді порушує право на справедливий суд.

ОСОБА_2 повідомлений про розгляд справи за допомогою сервісу «ДІЯ», має можливість брати участь в судовому розгляді, клопотань про зупинення розгляду не подавав, а військова частина, в якій він служить не переведена на воєнний стан та не бере участь у виконанні бойових завдань, тому підстави для зупинення провадження відсутні.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_2 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, ураховуючи таке.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір про розірвання шлюбу.

Ухвалою Городенківського районного суду від 20.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем не було отримано судову повістку на 19.06.2024, копію ухвали про відкриття провадження у справі від 20.05.2024, копію позовної заяви з копіями додатків, оскільки поштовий конверт повернуто суду без вручення поштового відправлення із відміткою підприємства поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.06.2024 відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписи цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (ст. 55 Конституції України).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Воєнний стан введено в Україні з 24 лютого 2022 року.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства ч. 3 ст. 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, провадження № 61-9218 св 22, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, провадження № 61-7918 св 22, від 15 серпня 2023 року у справі № 174/760/21, провадження № 61-8044 св 23,від 14 лютого 2024 року справа № 466/8799/22, провадження № 61-14262 св 23.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов переконання, що відповідач призваний на військову службу по мобілізації, що підтверджується відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.06.2024, тому провадження у справі слід зупинити до припинення перебування відповідача на військовій службі в підпорядкуванні Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, провадження № 61-9218св22, від 29 березня 2023 року, у справі № 756/3462/20, провадження № 61-7918св22, на які посилається заявниця у касаційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, виходив з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.06.2024, однак не звернув уваги на те, що цей лист не є достатнім для зупинення провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2024 року у справі № 466/8799/22, провадження № 61-14262 св 23.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі, тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городенківського районного суду від 19 червня 2024 рокускасуватиі направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 липня 2024 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

Є.Є. Мальцева