Справа №345/2289/24
Провадження № 2/345/592/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

22.07.2024 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретарів судового засідання Слободян Т.Я., Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Калуської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2008 року. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 05.03.2014 шлюб між ними розірвано. Дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з ним. Після розірвано шлюбу він самостійно виховує дочку, оскільки мати самовільно залишила сім?ю. З того часу жодного разу не поцікавилась життям доньки, її навчанням, не займається її вихованням та утриманням. Відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості у її подальшій долі, не цікавиться успіхами дочки, станом здоров?я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання нею освіти, тобто, створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідачка, покладених законом на батьків обов?язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. У зв?язку з цим, 06.07.2023 він звернувся до органу опіки та піклування з проханням позбавити відповідачку батьківських прав. Відповідно до висновку від 06.07.2023 орган опіки і піклування Служби у справах дітей Калуської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що відповідачка відмовляється від свого обов?язку утримувати дитину, аліменти на утримання дитини не сплачує, свідомо нехтує своїми батьківськими обов?язками відносно доньки. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав.

Позивач та його представник адвокат Коваленко О.В. подали до суду заяви, згідно з якими розгляд справи просили здійснювати без їхньої участі, позовні вимоги підтримують. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Представник служби у справах дітей Калуської міської ради подала до суду, в якій справу просить слухати за відсутності представника служби у справах дітей Калуської міської ради. Позов підтримує у повному обсязі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 25.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 20.05.2024 підготовче провадження по справі закрито та призначено право до судового розгляду.

04.06.2024 представник служби у справах дітей Калуської міської ради подала до суду, в якій справу просить слухати за від усності представника служби у справах дітей Калуської міської ради. Позов підтримує у повному обсязі.

22.07.2024 позивач та його представник адвокат Коваленко О.В. подали до суду заяви, згідно яких розгляд справи просили здійснювати без їхньої участі. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Від відповідачки будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляла вона про причини своєї неявки в судові засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.07.2010 (а.с. 4).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.03.2014 шлюб між сторонами було розірвано. Дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з батьком (а.с. 3).

Позивач ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою управлінням «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 04.12.2023 (а.с. 7).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 , керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», з метою соціального захисту неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування, служба у справах дітей Калуської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-9).

Крім того, з висновку встановлено, що відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім?ї від 09.05.2023 неповнолітня ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 у задовільних умовах. ОСОБА_4 має свою окрему кімнату, де є місце для підготовки уроків та сну. Батько ОСОБА_1 на належному рівні займається вихованням та навчанням дочки, цікавиться її успіхами в ліцеї, спілкується з вчителями, прислухається до їх порад. Зі слів батька, з?ясовано, що мати ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) ОСОБА_7 зі сім?єю не проживає протягом багатьох років, не цікавиться навчанням дочки, з вчителями не спілкується.

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , виданої Калуським ліцеєм № 6, дочку виховує батько. Він відповідально ставиться до навчання та виховання дитини, постійно цікавиться її успіхами, підтримує зв`язок з вчителями, прислуховується до порад класного керівника. Мати ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 за час навчання у ліцеї дочки жодного разу не з?являлася, не спілкувалася з вчителями. Багато уваги навчанню ОСОБА_4 приділяє бабуся.

З пояснень, наданих на комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_1 , з?ясовано, що він самостійно виховує доньку на протязі 13 років, так як мати самовільно залишила сім?ю. З того часу мати жодного разу не поцікавилася життям доньки, її навчанням, не займається її вихованням та утриманням.

Неповнолітня ОСОБА_3 на комісії 05.07.2023 зазначила, що свою маму не пам?ятає, так як остання залишила її у ранньому віці з батьком. З нею мама не підтримує жодних зв?язків, вони не спілкуються. Її вихованням займається самостійно батько, тому вона не заперечує щодо позбавлення матері батьківських прав.

Мати дитини - ОСОБА_2 на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилася хоча належним чином була повідомлена про час та місце проведення засідання комісії.

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки.

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статей 150-152, 154, 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Право дитини на належне батьківське виховання гарантоване законом. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При вирішенні спору про позбавлення батьківських прав одного з батьків, зокрема, у цій справі, належить звертати особливу увагу на вік дитини, наявність іншого з батьків, а також близьких родичів, з`ясовувати відношення до дитини та емоційний зв`язок з батьком, наявність доходу у батька та реальну можливість батьком забезпечити належний рівень виховання дитині, виявлення турботи про дитину, а також поведінку батька. З урахуванням цих обставин, суд повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини.

Безумовно, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не приймає участі у її вихованні, не піклується про її розвиток та навчання.

Належних та допустимих доказів на підтвердження своєї участі у житті та вихованні дитини відповідачка у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку не надала.

Суд, оцінивши всі наявні в справі письмові докази, дійшов висновку про доведеність в судовому засіданні належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами факту ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, яке виражається у тому, що вона не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення у важливий для формування їх особистості вік; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умови для отримання нею освіти.

У цій справі наявні виняткові обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить Конвенції про права дитини, і в такому випадку судом на перше місце ставляться якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення ст. 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно зі законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України").

У даному випадку таке втручання здійснюється для захисту емоційного здоров`я та моралі неповнолітньої дитини, тобто відповідає цілям, зазначеним у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав також відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Як зазначалося вище, позбавлення батьківських прав є втручанням у сімейне життя. Однак таке втручання в даному випадку є виправданим і пропорційним, оскільки цього нагально потребують інтереси дитини, матір якої не виявляє про неї піклування. Поведінка матері відносно своєї доньки дає підстави для обґрунтованих сумнівів у її спроможності та волевиявленні виконувати свої природні батьківські обов`язки і вказує про ризик неналежного виховання дитини.

З врахуванням усіх встановлених обставин справи суд констатує, що рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідатиме найкращим інтересам дитини, якими є забезпечення розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

При цьому суд звертає увагу, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 150-152, 154,-155, 164, 171 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Калуської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: служба у справах дітей Калуської міської ради, адреса: С.Бандери, 18 м. Калуш Івано-Франківська область.

Суддя: