Справа № 274/866/24 Провадження № 2/0274/597/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
29.07.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" представником якого є ОСОБА_1 ,
простягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі Товариство) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 2834089 від 19.01.2022 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та ОСОБА_2 , у розмірі 57 457,57 грн., та за кредитним договором № 78878111 від 08.02.2022 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_2 , у розмірі 28 558,43 грн.
Позов обґрунтований тим, що Товариство на підставі договорів факторингу набуло права вимоги до ОСОБА_2 за вказаними договорами, грошові зобов`язання за останніми ОСОБА_2 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість.
ОСОБА_2 позов визнала частково у розмірі тіла кредиту, про що подала заяву від 29.07.2024 р., у якій також вказала, що інших нарахувань не визнає, так не подано їх розрахунку.
Судом з`ясовано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеруа Україна" та ОСОБА_2 укладено договір від 19.01.2022 р. № 2834089 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого перше зобов`язалось надати другій кредит у розмірі 14 600,00 грн. строком на 360 днів, а ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування, штрафні санкції ( у разі наявності) та інші платежі передбачені договором (а. с. 8 13).
Між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеруа Україна" укладено договір факторингу № 19072023 від 19.07.2023 р. (з додатками), на підставі якого право вимоги за договором від 19.01.2022 р. № 2834089 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеруа Україна" та ОСОБА_2 , перейшло до Товариства (а. с. 17 19).
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_2 укладено договір № 74878111 від 08.02.2022 р., за умовами якого перше зобов`язалось надати другій кредит у розмірі 18 000,00 грн. строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 1,99 %, а ОСОБА_2 зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики (а. с. 28 30).
Між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" укладено договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р. (з додатками), на підставі якого право вимоги за договором № 74878111 від 08.02.2022 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів " та ОСОБА_2 , перейшло до Товариства (а. с. 31 32).
З постанов Верховного Суду випливає, що для стягнення боргу недостатньо надати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості (наприклад, постанова від 20.05.2022 р. у справі № 336/4796/18).
Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів (меморіального ордеру, виписки по рахунку, заяви на видачу готівки, платіжного доручення тощо), на підставі яких Суд може з`ясувати обставини, які мають значення для справи, а саме:
чи виконано Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" перед ОСОБА_2 грошове зобов`язання за договором від 19.01.2022 р. № 2834089 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (чи надано ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 14 600,00 грн.), якщо виконано, то яка дійсна заборгованість ОСОБА_2 за цим договором та з чого вона складається, зокрема, які платежі, передбачені договором, були сплачені ОСОБА_2 ;
чи виконано Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" перед ОСОБА_2 грошове зобов`язання за договором № 74878111 від 08.02.2022 р. (чи надано ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 18 000,00 грн.), якщо виконано, то яка дійсна заборгованість ОСОБА_2 за цим договором та з чого вона складається, зокрема, які платежі, передбачені договором, були сплачені ОСОБА_2 .
Тобто Товариством не подано належних та допустимих доказів (первинних документів) виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" грошового зобов`язання перед ОСОБА_2 за договорами від 19.01.2022 р. № 2834089 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та № 74878111 від 08.02.2022 р., а також наявності у ОСОБА_2 заборгованості за цими договорами у розмірі 57 457,57 грн. та 28 558,43 грн. (надані Товариством розрахунки заборгованості (а. с. 22, 37) такими доказами не є).
При цьому Суд наголошує, що Товариством навіть не подано будь-яких розрахунків заборгованості ОСОБА_2 , складених первинним кредиторами Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів".
Враховуючи викладене, Суд вважає, що Товариством не доведено, що ОСОБА_2 має заборгованість за договором від 19.01.2022 р. № 2834089 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 57 457,57 грн. та за договором № 74878111 від 08.02.2022 р. у розмірі 28 558,43 грн.
При цьому Суд позбавлений можливості з`ясувати обставини щодо наявності заборгованості ОСОБА_2 за цими договорами та її розміру, оскільки матеріали справі не містять необхідних для цього належних та допустимих доказів.
Проте Суд враховує, що ОСОБА_2 позов визнала частково, а саме у розмірі тіла кредитів, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вказує на те, що ним визнається наявність відповідної заборгованості.
Згідно з частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку про часткове задоволенні позову Товариства, а саме на його кориться підлягає стягненню заборгованість за договором від 19.01.2022 р. № 2834089 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 14 600,00 грн. та за договором № 74878111 від 08.02.2022 р. у розмірі 18 000,00 грн.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 та користь Товариства у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1 147,61 грн.
Керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № 2834089 від 19.01.2022 р у розмірі 14 600,00 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № 74878111 від 08.02.2022 р. у розмірі 18 000,00 грн.
4. У задоволенні іншої частини позову відмовити.
5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 1 147,61 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут