Справа №519/1143/23
Провадження №2/504/866/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Завади Ю.А.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 (РНОКПП: не зазначений у позові) про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , 19848 грн, в якості відшкодування моральної шкоди, завданої його протиправними діями, 10192009,54 (один мільйон дев?ятнадцять тисяч двісті дев?ять гривень, 54 копійки) за вартість відновлювального ремонту, необхідного для відновлення колісного транспортного засобу DAF XF 105.460, р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП від 04 вересня 2022 року, 12000 грн. за надання професійної правничої допомоги та 5000 грн. за проведення транспортно-товарознавчої експертизи висновок експерта № 2610Д/22.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04 жовтня 2022 року о 20:00 годині в Одеській області, Одеському районі, на трасі Т-1606 - 33 км., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460, р.н. НОМЕР_3 , причіп TITAN 32S2, р.н. НОМЕР_4 , який належить позивачу на праві приватної власності, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв з`їзд в кювет з подальшим перекиданням.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, зазначених в схемі ДТП, чим завдано матеріальних збитків на суму 601208 грн., а вартість відновлювального ремонту, необхідного для відновлення колісного транспортного засобу DAF XF 105.460, р.н. НОМЕР_5 , пошкодженного внаслідок ДТП від 04 вересня 2022 року становить 10192009,54 грн., що підтверджується висновком транспортно-товарознавчої експертизи №2610Д/19 від 25 листопаду 2022 року, зробленою судовим експертом Хоменко Владиславом Валерійовичем свідоцтво № 65-21/П від 16.11.2021 року видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України вул. Люстдорфська дорога, 5 м. Одеса, 65059.

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт, оплата роботи за проведення експертизи в сумі 5000,00 гривень, здійснена згідно рахунку № 2610Д/22 від 26.10.2022 року.

04.10.2022, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 129804 встановлено, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене п. 13.1, ст. 124 Кодексу України про Адміністративне правопорушення, за кваліфікуючою ознакою порушення правил дорожнього руху, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу. При складанні протоколу встановлено, що транспортний засіб DAF XF 105.460, р.н. НОМЕР_2 , належить громадянину ОСОБА_1 , який мешкає за адресом: АДРЕСА_1 .

26.09.2019 викладені факти та обставини встановлені Ширяївським районним судом, а у судовому засіданні вина ОСОБА_2 встановлена та за скоєне ДТП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок на користь державі.

Позивач наголошує, що неодноразово пропонував ОСОБА_2 добровільно відшкодувати завданий йому матеріальний збиток, однак останній відмовився відшкодовувати збиток, мотивуючи тим, що у нього немає коштів. Відмова відповідача на пропозицію позивача добровільно відшкодувати матеріальний збиток, призвела до необхідності додаткових витрат для захисту його інтересів.

Окрум того зазачає, що позивач змушений найняти представника для надання професійної правничої допомоги захисту своїх інтересів в суді за 12000 грн.

Крім матеріальних збитків, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті ДТП як при безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків позивач віднос нервовий стрес, який пережив коли дізнався, що його автомобіль зазнав механічні пошкодження в результаті перекидання та дуже глибоко пережив завдання пошкоджень транспортному засобу. Для відновлення нормального душевного стану, останньому потрібен був час. До того ж, відмова відповідача на пропозицію добровільно відшкодувати матеріальний збиток, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів, у зв`язку з чим останньому потрібен був час для поїздок в органи ДАІ, звернення до Ширяївського суду та до експерта для визначення вартості поновлювальних робіт.

До негативних наслідків позивач також відносить непередбачені витрати на паливо, яке потрібне було для поїздок, в тому числі для отримання юридичної допомоги з с. Прилиманське, Одеського району, Одеської області, де мешкає позивач. Вісім місяці останній нервує з приводу оновлення його порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача та всі ці вісім місяців його увагу забирали пошуки експерта, ремонтника, адвоката.

Зважаючи на викладене, позиач оцінює її у розмірі прожиткового мінімумів, встановлених на момент ДТП за кожен місяць: 2481 гривень * 8 місяців = 19848 (дев?ятнадцять тисяч вісімсот сорок вісім) гривень.

Таким чином сума завданих йому збитків становить 1056057 грн. 54 коп.

Відовідач та його представник будучи належним чином повідомленими про дату та час судового рішення до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Окрім того до початку судового розгляду від представника відповідача надійшов відзив який обгрунтовує тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає. Вказує, що позивач не є учаником ДТП, а відповідач не є особою, яка перебувала у трудових відносинах з позивачем власником транспортного засобу. Вказує, що висновок експерта є неналежним та недопустимим, а витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивачазначно перевищують його вартість на момент ДТП. Зазначає, що моральна шкода відсутня, а причинний зв`язок між ДТП та завданням шкоди є неналежне утримання дороги балансоутримувачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

З матеріалів справи вбачається, що 04 жовтня 2022 року о 20:00 годині в Одеській області, Одеському районі, на трасі Т-1606 - 33 км., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460, р.н. НОМЕР_3 , причіп TITAN 32S2, р.н. НОМЕР_4 , який належить позивачу на праві приватної власності, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв з`їзд в кювет з подальшим перекиданням. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріалиними збитками.

Дії водія ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Ширяївського районного суду Одеської області від 24.11.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 24.11.2022, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.10.2022 пошкоджений транспортним засобом DAF XF 105.460, д.н.з НОМЕР_3 , причіп TITAN 32S2, д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_1 , що стверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 2610Д/22 ринкова вартість колісного транспортного засобу DAF XF 105.460, р.н: НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП від 04 вересня 2022 року на дату пошкодження становить 601208 грн.

Вартість відновлювального ремонту необхідного для відновлення колісного транспортного засобу DAF XF 105.460, р.н: НОМЕР_7 , пошкодженого внаслідок ДТП від 04 вересня 2022 року становить - 1019209,54 (Один мільйон дев?ятнадцять тисяч двісті дев?ять грн. 54 коп.), в тому числі 20% ПДВ на складові частини 152457,44 грн.

Розмір матеріального збитку нанесений власнику колісного транспортного засобу DAF XF 105.460, р.н: НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП від 04 вересня 2022 року становить: 601208 грн. (Шістсот одна тисяча двісті вісім грн.)

Ринкова вартість колісного транспортного засобу DAF XF 105.460, р.н: НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП на дату проведенні оцінки ( у пошкодженому стані) становить 222320 грн.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії зобов`язані щорічно укладати договір обов`язкового страхування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників

Статтею 5 «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (абзац другий частини першої статті 28 Закону про ОСЦПВ).

Частиною першої статті 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Натомість пунктом 32.2 статті 32 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик або МТСБУ не відшкодовує, зокрема, шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду

Також статтею 37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовані випадки, коли виникає право на відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За таких обставин, оскільки майну позивачу завдана шкода внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , така шкода не підлягає відшкодуванню страховиком за договором ОСЦПВ, а тому завдані збитки позивачу ОСОБА_1 підлягають стягненню саме з відповідача.

Окрім того, суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідача щодо неналежного відповідача, оскільки це спростовується матеріалами справи та вищезазначеним.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦПК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.03.2013 № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі собою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 1192 ЦПК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено судом відповідачем відповідно до транспортно-товарознавчої експертизи № 2610Д/22 вартість відновлювального ремонту необхідного для відновлення колісного транспортного засобу DAF XF 105.460, р.н: НОМЕР_7 , пошкодженого внаслідок ДТП від 04 вересня 2022 року становить - 1019209,54 (Один мільйон дев?ятнадцять тисяч двісті дев?ять грн. 54 коп.), в тому числі 20% ПДВ на складові частини 152457,44 грн, а розмір матеріального збитку нанесений власнику колісного транспортного засобу DAF XF 105.460, р.н: НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП від 04 вересня 2022 року становить: 601208 грн. (Шістсот одна тисяча двісті вісім грн.)

Таким чином, позивачем доведий, а відповідачем не спростований завданий під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.10.2022 розмір шкоди.

З урахуваннням наведенного суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати за проведення експертизи у розмірі 5000 грин., що підтверджується рахунком № 2610Д/22.

Разом з тим, позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 19848 грн., у зв`язку з чим суд звертає увагу на наступне.

Статтею 1167 ЦК Українивизначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться впостанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до вимог п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності.

При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою.

Так судом встановлено, що позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті ДТП як при безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього, у зв`язку з чим, вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 19848 гривень, що буде співмірною до заподіяної шкоди.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 12000 гривень.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових право відношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин.

Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно з вимогами ст.ст.124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання

Водночас вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі 607/4341/20).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок ВП ВС викладений у постанові від 19 лютого 2020 року, справа № 755/9215/15-ц).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат.

До заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу додано угоду № 70/23 про надання правничої допомоги, у зв`язку з чим вважає за необхідне задовольнити позов в цій частини та стягнути з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката буде сума 12000 грн.

При цьому суд вважає всі інші доводи представника відповідача необгрунтованими та безпідставними, оскільки вони зводяться до власного тлумачення норм цивільного процесуального законодавства та не спростовують обставин справи, а тому не заслуговують на увагу.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 200, 258-259, 263-265, 267-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту, необхідного для відновлення колісного транспортного засобу DAF XF 105.460, р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП від 04 вересня 2022 року у розмірі 10192009,54 грн. (один мільйон дев?ятнадцять тисяч двісті дев?ять гривень, 54 копійки), моральну шкоду у розмірі 19848 грн., витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи висновок експерта № 2610Д/22 у ромзірі 5000 грн. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 12000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. К. Барвенко