Справа № 275/1114/21
про самовідвід судді
До Брусилівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа передана для розгляду судді Данилюк О.С.
Водночас, в ході вирішення питання про прийняття справи до провадження було встановлено, що позивач у вказаній справі - ОСОБА_1 є помічником судді Брусилівського районного суду Житомирської області, а відповідач по справі - ОСОБА_2 є головним спеціалістом з інформаційних технологійБрусилівського районного суду Житомирської області.
Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді тобто чи виявляв судця упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Вимога "безсторонності", згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.
Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Наведене свідчить про те, що підставою для відводу/самовідводу не обов`язково має бути беззаперечно доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді.
Згідно з цією нормою має бути унеможливлена участь судді в розгляді справи за наявності у сторони лише сумніву в його неупередженості.
Таким чином, достатньою підставою для відводу/самовідводу є обґрунтоване припущення про існування ризику того, що слідчий суддя, суддя в силу впливу певних факторів може бути необ`єктивним.
Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.
З урахуванням викладеного, з метою запобігання у майбутньому будь-яких можливих нарікань учасників провадження на необ`єктивність, упередженість чи зацікавленість судді у розгляді даної справи в зв`язку з безпосередньою роботою сторін у справі, а саме позивача помічником судді Брусилівського районного суду Житомирської області та відповідача головним спеціалістом з інформаційних технологійБрусилівського районного суду Житомирської області, на підставі ст.ст. 36, 39 ЦПК України,
Самовідвід у цивільній справі № 275/912/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Суддя Брусилівського районного суду О.С. Данилюк
Житомирської області