Справа №:2-6760/11
Провадження №: 6/755/865/24
У Х В А Л А

"16" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», Дніпровський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ТОВ «ФК «ФОРТ», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить суд: видати дублікат виконавчих листів на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 по справі 2-6760/11 про стягнення заборгованості з боржників; поновити строк на пред`явлення до виконання виконавчих на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 по справі 2-6760/11 про стягнення заборгованості з боржників; витребувати у Дніпровського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві інформацію про те, чи пред`являлися до виконання виконавчі листи на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 по справі 2-6760/11 про стягнення заборгованості з боржників, у разі пред`явлення листів до виконання витребувати індетифікатори доступу до виконавчих проваджень.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 11.06.2013 рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі №2-6760/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №138/П/20/2007-840 від 23.11.2007 з боржників 1 та 2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА». 05.11.2020 заявник набув права вимоги до боржників за договором відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. 20.04.2023 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва по справі №2-6760/11 замінено стягувача з ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на ТОВ «ФК «Форт» з примусового виконання виконавчих листі по цивільній справі №2-6760/11. Відповідно до офіційної інформації з АСВП станом на день подання цієї заяви оригінали виконавчих листів щодо боржників на примусовому виконанні не перебувають. Первісний стягувач не передавав заявнику жодних матеріалів виконавчого провадження, у тому числі і оригіналів виконавчого листа щодо боржника. Наразі оригінал виконавчого листа у заявника та у первісного стягувача відсутній, заборгованість за кредитним договором не погашена. Місцезнаходження виконавчого листа щодо боржника невідоме та неможливість його встановлення відсутня. Отже виконавчий документ стягувачем втрачено. Також заявник зазначає, що строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали ні від заявника, ні від попереднього кредитора в особі ПАТ КБ «НАДРА». Так, 04.06.2015 за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА». Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання припав на період ліквідації банку. Відповідно до інформації з офіційного вебсайту НУБ, на виконання вимог ст. 34 розділу VІІ ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запровадила в ПАТ «КБ «НАДРА» тимчасову адміністрацію та призначила уповноважену особу Фонду для її здійснення. Згідно з п.11 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку. Таким чином, до моменту відступлення права вимоги заявнику, за заявою первісного стягувача, який перебував у процедурі ліквідації, не могло бути відкрито виконавче провадження, оскільки виконавчий документ був би повернутий стягувачу на підставі п.11 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Заявник набув права вимоги до боржника лише 05.11.2020. До цього моменту заявник не мав правових підстав для ініціювання будь-яких дій щодо примусового стягнення коштів з боржника, оскільки не мав офіційного статусу стягувача по даній справі. Якщо трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання рахувати з моменту набуття заявником права вимоги до боржників, то даний строк мав закінчитися 05.11.2023. Проте, 24.02.022 строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався відповідно до пп.4 п.10-2 розділу ХІІІ ЗУ «Про виконавче провадження».

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгялду справи були повідомлені належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 у вказаній справі стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Договором «Автопакет» №138/11/20/2007-840 від 23.11.2007р. в розмірі 35 077, 33 дол. США, що становить еквівалент у гривні згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.10.2011 року 279 766,27 грн.

Згідно відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень, у відкритті виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2020 замінено сторону виконавчого провадження - кредитора ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» по справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; видано дублікат виконавчих листів у справі № 2-6760/11 по рішенню Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року, ухвалене по справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів (дублікат) по справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень, стан виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», завершено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19.01.2021, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2020 в частині задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, скасована; у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у липні 2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось до суду із заявою про видачу виконавчих листів та просило, зокрема, надіслати виконавчі документи на адресу: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15. Згідно супровідного листа суду від 03.09.2013, чотири виконавчі листи було направлено на вказану у заяві адресу банку, які отримано останнім 09.09.2013. Окрім того, 22.01.2014 представник ПАТ «КБ «Надра» - Калюк О.В. повторно звернулась до суду із заявою про видачу виконавчих листів. Матеріалами справи встановлено, що заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 червня 2013 року по справі № 2-6760/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором набрало законної сили 22.06.2013. На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV). Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Отже, за приписами Закону №606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду від 11.06.2013, яке набрало законної сили 22.06.2013, сплив 23.06.2014. З наведеного слідує, що строк пред`явлення виконавчого документу на виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2013 сплив ще до набуття 05.03.2020 ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у ПАТ «КБ «НАДРА» прав вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у даній справі. Таким чином, під час продажу ПАТ «КБ «НАДРА» права вимоги ТОВ «ФК «Інвест Хаус» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання. А за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора. Отже, колегія суддів погодилась з доводами апеляційної скарги, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням суду від 11.06.2013 було пропущено ще первісним кредитором.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.2023 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2-6760/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт», , місцезнаходження: Солом`янська площа, 2, м. Київ; в решті заяви (про поновлення строку для пред`явлення на виконання виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа) - відмовлено.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання попереднім стягувачем, а саме ПАТ «КБ «НАДРА», заявник посилається на те, що виконавчі листи не могли бути пред`явлені до виконання, а у разі їх пред`явлення мали б бути повернуті стягувачу на підставі п.11 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що 04.06.2015 за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА».

В той же час, суд такі доводи заяви не приймає до уваги оскільки строк пред`явлення виконавчих листі до виконання первісним стягувачем - ПАТ «КБ «НАДРА», сплинули ще до початку процедури ліквідації банку, а саме 23.06.2014, що підтверджується матеріалами справи та постановою Київського апеляційного суду від 19.01.2021, якою ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2020 в частині задоволення заяви ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, скасована.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 сформулювала висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має процесуальну мету, яку суд також враховує разом з доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою про правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчено, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а тому суд оцінює ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Аналогічні висновки містяться також у постановах Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-186/10, від 13.07.2022 у справі №1309/8166/12.

У відповідності до ч. 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

За вимог ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що строк пред`явлення виконавчих листів для виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі №2-6760/11 від 11.06.2013 спинув 23.06.2014.

Заявляючи до суду вимогу про поновлення пропущеного строку, заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа у даній справі, посилаючись на те, що такий виконавчий документ було втрачено та до правонаступника стягувача він не передавався.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України дає підстави для висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

У постанові від 21.08.2019 в справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Також Верховний Суд вказав у постанові від 19.04.2021 в справі № 2-1316/285/11, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

З огляду на викладене, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, та звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Зважаючи на встановлене у сукупності та викладене судом вище, суд доходить до висновку про те, що відсутні підстави подальшої реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у цивільній справі 2-6760/11, оскільки строки для пред`явлення виконавчих листів були пропущені, а поважних причин їх пропуску судом не встановлено, як і не подано доказів неможливості звернення їх до виконання у межах встановленого процесуального строку для їх примусового виконання, відтак у цій частині суд доходить висновку, що вимога про поновлення строків для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-6760/11 задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні вимоги про поновлення строків для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-6760/11, вимога про видачу дубліката вказаного виконавчого листа також задоволенню не підлягає, оскільки є похідною.

У розрізі заявленого, зважаючи на доводи заявника при звернені до суду із даною заявою, суд вважає за доцільне звернути увагу правонаступника стягувача на те, що набуваючи права вимоги до боржників, слід переконуватися у наявності реального права вимоги до боржника з дотриманням усіх положень цивільного законодавства, що полягає у наявності усіх процесуальних підстав для подальшого реального процесуального правонаступництва та досягнення мети укладеного договору між первісним стягувачем та його правонаступником.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», Дніпровський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків.

Керуючись ст. ст. 260, 354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 433, 442 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», Дніпровський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: