Провадження № 2/369/2151/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05.04.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я,

при секретарі Лоу А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є донькою відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року у цивільній справі №369/3806/22 з ОСОБА_4 на користь матері позивача ОСОБА_5 , на її утримання було стягнуто аліменти у розмірі 4000 грн, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 30 червня 2022 року.

Однак, 23.08.2023 року позивач ОСОБА_3 досягла повноліття та виплати аліментів на її утримання за вищевказаним рішенням суду було припинено.

При цьому, на даний час позивач ОСОБА_3 навчається на 2 курсі факультету психології Українського державного університету імені Михайла Драгоманова за спеціальністю "Психологія". Денна форма навчання. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання протягом 2022-2026 років становить 117 600,00 грн.

У зв`язку з навчанням позивачка у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, тому потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків.

При цьому, наразі вона проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.

У свою чергу, відповідач відмовляється добровільно надавати їй як донці будь-яку матеріальну допомогу.

Також позивач вказує, що відповідач є матеріально забезпеченим, має задовільний стан здоров`я, тому він взмозі сплачувати аліменти на утримання позивача (доньки), яка продовжує навчання.

З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі 1/4 частини, від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення з позовною заявою до суду до досягнення нею 23 річного віку.

При цьому, відповідач не погодився з позовними вимогами позивача та 01.03.2024 року, за вх. № 11031 від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Іваницької О.П. до суду надійшов відзив на позовну заяву. З гідно з яким, сторона відповідача категорично не погоджується з позовними вимогами позивача, дані твердження обґрунтовано тим, що відповідач є батьком трьох дітей та наразі виплачує аліменти на утримання доньки народженої у шлюбі з ОСОБА_6 , що присуджені за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області. Окрім того, відповідач виплачує аліменти на утримання доньки (позивача) за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, у розмірі 4 000 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень за лютий, березень 2024 року. При цьому, заборгованість зі сплати аліментів у відповідача немає. Крім того, представник зазначає, що у відповідача у власності є лише єдине майно, яке було поділено в порядку поділу спільного майна подружжя, а саме частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке на даний час не виділено в натурі, що позбавляє відповідача права ним розпоряджатися. Враховуючи наведені обставини, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Разом з тим, сторона позивача скористалася своїм правом та 08.03.2024 року за вх. № 12298 до суду від представника позивача ОСОБА_3 адвоката Будька П. М., надійшла відповідь на відзив. Згідно з якою, представник позивача вказує, що аліменти, які присуджені судом на утримання доньки, наразі позивача - ОСОБА_3 , у розмірі 4 000 грн, були присуджені судом до стягнення лише до повноліття останньої та наразі ці виплати припинені. Щодо доньки ОСОБА_7 , відповідач за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області був позбавлений батьківських прав та з нього було стягнуто аліменти у розмірі 2 700 грн. Наразі донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_8 є повнолітніми. При цьому, відповідач, як батько зі своїми дітьми не спілкується, проживає окремо та ніякої допомоги, окрім аліментів за рішенням суду не надає. Крім того, аліменти на утримання сина ОСОБА_8 відповідач не сплачував і не сплачує. При цьому, відповідач має у своїй власності нерухоме майно та на даний час проходить службу у збройних силах України, отримує гідну зарплатню та має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Тому представник просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Будько П. М. позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі.

У свою чергу, представник відповідача, адвокат Іваницька О.П., просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, акцентувала увагу суду на наявності у відповідача дітей, сплату ним на утриманні дітей аліментів та його майновому стані.

Вислухавши доводи учасників провадження, дослідивши письмові докази у справі, відзив відповідача, відповідь на відзив, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 8, 9 ст. 7 СК України).

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Так, відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.09.2023 року її будо передано до провадження судді Волчка А. Я.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2023 року у справі було відкрито позовне провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу у порядку ст. 178 ЦПК України, скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вказаним правом скористався та 01.03.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

У свою чергу позивач також скористався своїм правом та 08.03.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла відповідь на відзив.

Під час судового розгляду, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 11.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 15.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року у цивільній справі №369/3806/22 з відповідача ОСОБА_4 на користь матері позивача ОСОБА_5 на утримання позивачки ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 4000 грн щомісячно, з 30 червня 2022 року до досягнення останньою повноліття, копія якого міститься у матеріалах справи.

Наразі позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є повнолітньою та навчається на денній формі навчання, на 2 курсі факультету психології Українського державного університету імені Михайла Драгоманова за спеціальністю "Психологія". Загальна вартість освітніх послуг за весь період навчання з 2022 року по 2026 рік становить 117 600,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією договору про надання платної освітньої послуги № 129/22 (к) від 30.09.2024 року та копією договору про навчання № 129/22 від 30.09.2022 року, а також копією довідки з навчального закладу виданої ОСОБА_3 .

При цьому, з набуттям позивачем повноліття виплати присуджені за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2022 року припинені.

Однак, у зв`язку з навчанням позивач ОСОБА_3 у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, тому не може сама себе забезпечувати та потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків.

Як вбачається з позовної заяви та підтверджено представником позивачки у судовому засіданні ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2022 року.

При цьому, за твердженнями позивачки відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на її утримання. Будь-яких доказів протилежного суду не надано.

У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини, від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення з позовною заявою до суду та до досягнення нею 23 річного віку.

Так, відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько або мати можливість надання такого утримання.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України).

При цьому, заперечення, що містяться у відзиві та твердження представника відповідача надані під час судового розгляду у засіданні суд не бере до уваги, оскільки суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів неплатоспроможності відповідача та відсутності можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання. Також суду не надано доказів про перебування на утриманні відповідача інших дітей про які йде мова у відзиві на позовну заяву, чи інших непрацездатних осіб.

Крім того, відповідачем до суду не надано відомостей про його стан здоров`я та неможливість працювати і надавати допомогу власній донці.

Таким чином, підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що буде справедливим та достатнім, порівнюючи обов`язки кожного із батьків щодо спільної дитини, оскільки і матір позивача у справі зобов`язана також утримувати доньку матеріально на період навчання до досягненню нею 23 років.

Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та згідно з ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1 073,60 грн.

Керуючись ст. ст.2-5, 10-13,19,81-82,89,200,206,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи стягнення з 12.09.2023 року до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три)грн 60 (шістдесят) коп.

Допустити негайне виконання судового рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Інформація про відповідача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Андрій ВОЛЧКО