Справа №345/3649/24
Провадження № 2/345/926/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

встановив:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Романів О.П. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Верхня Калуського району Івано-Франківської області, останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 (далі - позивачі). Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно до складу якого входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,1812 га, кадастровий номер :01:001:0278, земельна ділянка, площею 0,1957 га, кадастровий номер :01:001:0198, земельна ділянка, площею 0,1953 га, кадастровий номер :01:001:0199, земельна ділянка, площею 0,2671 га, кадастровий номер :01:001:0201, земельна ділянка, площею 0,1051 га, кадастровий номер :01:001:0200, земельна ділянка, площею 0,7341 га, кадастровий номер :02:003:0317, земельна ділянка, площею 0,2000 га, кадастровий номер :03:001:0021.

29 квітня 2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гаврилюком О.І. позивачкам повідомлено, що ними не надано правовстановлюючі документи на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та земельні ділянки.

У зв`язку з цим, позивачки звернулися із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно.

У підготовче судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, однак їх представником адвокатом Романів О.П. подала суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивачів, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю, на спадщину не претендує.

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідачем по справі визнано вимоги позивачів і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Верхня Калуського району Івано-Франківської області, останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 (а.с.19, 24, 26).

Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли його дружина ОСОБА_2 (а.с.15) та донька ОСОБА_1 (а.с16, 17-18), що підтверджується заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини (а.с.22), заявою ОСОБА_2 про її згоду на подачу ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , як такою, що пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.21), довідкою Верхнянської сільської ради від 12.12.2022 № 296, згідно якої ОСОБА_2 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на день його смерті (а.с.24).

Відповідно до п.4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , 29 квітня 2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гаврилюком О.І. позивачкам повідомлено, що ними не надано правовстановлюючі документи на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,1812 га, кадастровий номер :01:001:0278, земельну ділянку, площею 0,1957 га, кадастровий номер :01:001:0198, земельну ділянку, площею 0,1953 га, кадастровий номер :01:001:0199, земельну ділянку, площею 0,2671 га, кадастровий номер :01:001:0201, земельну ділянку, площею 0,1051 га, кадастровий номер :01:001:0200, земельну ділянку, площею 0,7341 га, кадастровий номер :02:003:0317, земельну ділянку, площею 0,2000 га, кадастровий номер :03:001:0021 (а.с.20).

Згідно копії Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 05.12.2000 р. посвідчено, що житловий будинок в цілому, який розташований у АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності. Свідоцтво видане на підставі рішень виконкому Зборянської сільської ради від 23.10.1992 року №12 та від 22.08.2000р. №21 (а.с.43).

З метою оформлення своїх спадкових прав позивачі замовили та провели технічну інвентаризацію (а.с.28-42). З технічного паспорта слідує, що житловий будинок споруджено до 1992 року (а.с.32).

Тобто наведене свідчить про те, що спадкодавцю дійсно належало на праві власності вищезгадане майно (житловий будинок), проте, як вказано в позовній заяві, саме оригінал Свідоцтва про право власності на житловий будинок втрачено. Також у ньому не визначені частки у спільній сумісній власності.

Вказаний житловий будинок знаходиться на приватизованій земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0198, площею 0,1957, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві спільної сумісної власності, розмір частки 1/1, власники ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.44, 45).

Відповідно до статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до стаття 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Існують два види спільної власності: спільна часткова та спільна сумісна.

Спільна сумісна власність - це власність двох або більше осіб без визначення часток кожного.

Так як власниками цієї земельної ділянки є спадкодавець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 (відповідач 1), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (спадкоємці за законом), то кожному належить по частки земельної ділянки. Отже у цьому випадку відкрилася спадщина на частки земельної ділянки, тому суд вважає можливим визнати за спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/8 частки цього спадкового майна.

Відповідно співвласниками житлового будинку також є спадкодавець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 (відповідач 1), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (спадкоємці за законом), то кожному належить по частині житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1 а отже у цьому випадку також відкрилася спадщина на часини житлового будинку, тому суд вважає можливим визнати за спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/8 частки цього спадкового майна.

Крім цього майна, спадкодавцю на праві особистої власності належали:

- земельна ділянка, площею 0,1812 га, кадастровий номер :01:001:0278, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №248108734 (а.с.52, 53),

- земельна ділянка, площею 0,1953 га, кадастровий номер :01:001:0199, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №159278508 (а.с.50, 51),

- земельна ділянка, площею 0,2671 га, кадастровий номер :01:001:0201, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 159287518 (а.с.49, 51),

- земельна ділянка, площею 0,1051 га, кадастровий номер :01:001:0200, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № (а.с.48, 51),

- земельна ділянка, площею 0,7341 га, кадастровий номер :02:003:0317, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 173830142 (а.с.47),

- земельна ділянка, площею 0,2000 га, кадастровий номер :03:001:0021 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 173826978 (а.с.46).

Так як оригінали, які підтверджують право власності спадкодавця, відсутні, то тому суд вважає можливим визнати за спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частки цього спадкового майна.

Згідно довідки про інвентаризаційну вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вартість спадкового майна становить: 320814,58 грн. (а.с.54, 55-61).

Через те, що позивачам не видано свідоцтво про право власності на спадкове майно вони не набувають прав власників належного майна.

Відповідно до ст. ст. 317, 318, 319 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Керуючись положеннями ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 цього Кодексу передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Таким чином, судом встановлено достатньо доказів належності спадкодавцю спадкового майна. Протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, позивачі не заявили про відмову від спадщини, а звернулися із заявою про її прийняття. ОСОБА_3 (відповідач) на спадщину не претендує, про що подав суду заяву (а.с.73-74).

Оскільки оформити право власності на спадкове майно іншим способом позивачі не мають можливості, тому суд вважає, що за позивачами слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на спадкове майно, а саме:

по 1/8 частині житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1 та по 1/8 частці земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0198, площею 0,1957, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 ;

по 1/2 частки на:

- земельну ділянку, площею 0,1812 га, кадастровий номер :01:001:0278, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ;

- земельну ділянку, площею 0,1953 га, кадастровий номер :01:001:0199, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ;

- земельну ділянку, площею 0,2671 га, кадастровий номер :01:001:0201, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ;

- земельну ділянку, площею 0,1051 га, кадастровий номер :01:001:0200, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ;

- земельну ділянку, площею 0,7341 га, кадастровий номер :02:003:0317, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ;

- земельна ділянка, площею 0,2000 га, кадастровий номер :03:001:0021 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Збора на території Верхнянської сільської ради ОТГ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий