КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/1240/2024Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
секретар Ламбуцька Т.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Коновал Оленою Василівною, про відшкодування витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Національного банку України, в якому просив:
- скасувати наказ Національного банку України від 20.04.2021 року № 814-к про звільнення ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді головного інженера відділу нормативного, методологічного забезпечення та впровадження СУІБ Національного банку України та банківських систем управління безпеки інформації Департаменту безпеки Національного банку України з 27.04.2021 року;
- стягнути з Національного банку України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та підтверджені судові витрати.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2024 року у задоволенні позову відмовлено (т. 2, а.с. 102-104).

Постановою апеляційного суду від 26.06.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Коновал О.В., задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 01.02.204 скасовано. Увалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 до НБУ про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено. Скасовано наказ Національного банку України від 20.04.2021 №814-к про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інженера відділу нормативного, методологічного забезпечення та впровадження СУІБ Національного банку України та банківських систем управління безпеки інформації Департаменту безпеки Національного банку України з 27.04.2021. Стягнуто з НБУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.04.2021 по 26.06.2024 у розмірі 786 001 грн. 86 коп. (т. 2, а.с. 214-226).

23.07.2024 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Коновал О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з НБУ на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 20828 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, та зважаючи на відсутність необхідності виклику сторін у судове засідання, суд визнав за можливе розглянути заяву без виклику учасників справи у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою апеляційного суду від 26.06.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Коновал О.В., задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 01.02.204 скасовано. Увалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 до НБУ про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено. Скасовано наказ Національного банку України від 20.04.2021 №814-к про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інженера відділу нормативного, методологічного забезпечення та впровадження СУІБ Національного банку України та банківських систем управління безпеки інформації Департаменту безпеки Національного банку України з 27.04.2021. Стягнуто з НБУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.04.2021 по 26.06.2024 у розмірі 786 001 грн. 86 коп.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до ухвалення судом першої інстанції рішення було подано до суду заяву про відшкодування судових витрат, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20828 грн. 00 коп.

При цьому, на підтвердження понесення вищенаведених витрат позивачем надано до суду договір № С/05-21/D від 11.05.2021 про надання правової допомоги; детальний опис робіт, Акт (звіт) про виконання доручення від 14.02.2022, згідно з яким загальна вартість послуг складає 20828,00 грн., додаток до договору про надання правової допомоги від 11.05.2021, згідно з яким вартість однієї години надання послуг становить 1500,00 грн., копії меморіальних ордерів про оплату послуг адвоката.

У свою чергу, 13.09.2023 представником відповідача було подано до суду першої інстанції заперечення на заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в яких він просив заяву позивача залишити без задоволення.

Заяву обгрунтовано тим, що сума заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу є недоведеною, необгрунтованою та не підтвердженою належними доказами.

Так, згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України«Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West AllianceLimited» проти України»).

Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи та значення справи для сторони, тривалість судового розгляду, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20828 грн. 00 коп.

Разом з тим, надаючи оцінку доводам представника відповідача, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належним чином необхідність і можливість, в розумінні положень ЦПК України, залишення заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу без задоволення, понесення яких позивачем доведено належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 828 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Коновал Оленою Василівною, - задовольнити.

Стягнути з Національного банку України (, м. Київ. вул. Інститутська, 9) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 828 (двадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова