Справа №2-н-164/10
Провадження №2-і/504/29/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

01.08.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

Секретаря- Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» , боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про видачу дублікату судового наказу, поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 2-н-164/10 Комінтернівського районного суду Одеської області, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до суду із цією заявою.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.06.2020 року матеріали прийняті до провадження суддею Барвенко В.К., призначено судове засідання.

В порядку підготовки справи до розгляду суддею встановлено, що справа № 2-н-164/10 відповідно до наказу від 07.12.2017 року № 1087 знищена.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.04.2021 року судом ініційовано процедуру відновлення втраченого судового провадження.

Провадження у справі зупинено до вирішення питання відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.02.2024 року відмовлено у відновлені втраченого судового провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.03.2024 року поновлено провадження у справі.

Представник заявника подав заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

На час видачі виконавчого листа у даній справі (травень 2010 року) діяв Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України.

Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним.

Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 10 серпня 2022 року у справі № 1522/12531/12 (провадження № 61-18649св21).

Звертаючись до суду із вказаною заявою заявник надав суду лист- відповідь органу виконавчої служби від 27.09.2019 року про те, що судовий наказ 23.12.2011 року повернутий стягувачу без виконання, акт перевірки наявності виконавчого документу у стягувача від 29.10.2019 року та роздруковану копію судового наказу з ЄДРСР.

Суд звертає увагу, що заявник не надав суду доказів своєї зацікавленості про хід виконавчого провадження з моменту його відкриття і аж до 2019 року. Тобто майже вісім років.

Судом також встановлено, що провадження №2 н-164/10 знищено.

Судом було ініційовано питання відновлення знищеного судового провадження.

Разом із тим, заявник (позивач), боржник (відповідач) зайняли пасивну позицію, і жодні матеріали, які були долучені у справі про видачу судового наказу суду не надали.

Суд позбавлений можливості перевірити обставини, які викладені у заяві про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку на його пред`явлення до виконання.

Суд також позбавлений можливості перевірити той факт, чи виконано або навпаки судове рішення.

Таким чином суд дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 258-260, 353, 442, 489 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» , боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про видачу дублікату судового наказу, поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 2-н-164/10 Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів від дня її проголошення.

Суддя В. К. Барвенко