Справа № 263/1919/14-ц
Провадження № 2-в/201/56/2024
У Х В А Л А

15 липня 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Батманової В.В.

за участю секретаря Турбаївської М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі питання про відновлення втраченого судового провадження у справі № 263/1919/14-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 05.06.2024 надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 263/1919/14-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Батманової В.В. від 05 червня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлено за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За правилами ст. 493 ЦПК України, розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

З огляду на зазначене, судом призначено судове засідання, викликано сторони та запропоновано надати суду всю наявну інформацію, матеріали і докази, які збереглися у них у оригіналах та копіях для можливості відновлення провадження у справі.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання неодноразово повідомлялися у встановленому законом порядку. Причини неявки в судове засідання суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. ст. 488-490 ЦПК України відновленню підлягає втрачене повністю або частково судове провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені строки розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ч.2 ст.494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року №3262-IV«Про доступ досудових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає «Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року №740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007).

Згідно з абз. 4 п.3 цього Порядку, електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27 червня 2014року по справі № 263/1919/14-ц та ухвали.

Відтак повний зміст рішення та ухвал суду по справі може бути встановлений судом.

Отже, вивчивши отримані судом матеріали, проаналізувавши їх у сукупності, суд доходить висновку про достатність зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження в частині наданих копій матеріалів цивільної справи № 263/1919/14-ц.

Зважаючи на те, що відновлення втраченого судового провадження по справі № 263/1919/14-ц необхідно для подальшого виконання рішення суду та беручи до уваги все вищевикладене, суд вважає, що йому надано достатньо матеріалів для відновлення втраченого судового провадження в частині наданих копій матеріалів цивільної справи № 263/1919/14-ц.

Керуючись ст. ст. 491-494 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 263/1919/14-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у об`ємі наступних документів:

Вважати встановленим зміст відновленої ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про від 03 березня 2014 року по справі № 263/1919/14-ц -ц в такій редакції:

Провадження № 2/263/1350/14

Справа № 263/1919/14-ц

УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

03 березня 2014 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Соловйов О. Л., ознайомившись з позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Заяву надано з дотриманням вимог ст. ст. 79, 119, 120 ЦПК України.

По справі витребувані документи та письмові докази, вирішено питання про склад осіб, які беруть участь у справі, визначені факти, які необхідно встановити для вирішення спору у судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст.122, 156 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Призначити розгляд справи на 17.03.2014 року на « 09-30» год., про що повідомити сторони.

Додатково роз`яснити сторонам, що усі докази, які вони можуть та бажають надати суду, вони мають право подати суду до початку розгляду справи по суті, оскільки обов`язок по доказуванню позовних вимог та заперечень проти них лежить на сторонах. Відповідач в цей же строк може подати суду письмові заперечення на позов з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Суддя О. Л. Соловйов

Вважати встановленим зміст відновленої ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про від 06 червня 2014 року по справі № 263/1919/14-ц -ц в такій редакції:

Справа№263/1919/14ц

Провадження№2/263/1350/14

У Х В А Л А

про забезпечення доказів у справі.

06 червня 2014 року. Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі: головуючого судді Соловйова О.Л., при секретарі Дяконовій К.І., розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Каменюк Л.М. по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за кредитом,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду м.Маріуполя перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №Д006/АК-136.07.2 від 04.07.2007 року, яка станом на 13.02.2014 року становить 5 110, 78 доларів США та 153 148, 11грн.

Під час судового слідства представником відповідача ОСОБА_2 адвокат Каменюк Л.М. звернулась до суду із заявою про забезпечення доказів за позовом шляхом зобов`язання ПАТ «Родовід Банк» надати приходний касовий ордер про внесення відповідачкою грошових коштів на погашення заборгованості від 18.10.2011 року.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України забезпечення доказів проводиться у випадку, коли є підстави вважати, що подання потрібних доказів є неможливим або є складнощі в поданні цих доказів.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України одним із способів забезпечення доказів у справі є їх витребування.

Суд вважає, що представник відповідача самостійно не може подати суду вищевказані докази, тому клопотання задовольняє і витребовує у позивача вищезазначений документ.

На підставі викладеного, керуючись ст. 135 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» надати оригінал або належним чином оформлену копію, прибуткового касового ордеру від 18.10.2011 року про сплату ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №Д006/АК-136.07.2 від 04.07.2007 року.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л. Соловйов

Вважати встановленим зміст відновленого рішення (вступної та резолютивної частин) Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 червня 2014 року по справі № 263/1919/14-ц в такій редакції:

Справа № 263/1919/14-ц

Провадження № 2 /263/1350/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

27 червня 2014 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Соловйова О. Л., при секретарі Д`яконовій К.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини

Керуючись ст.ст. 10, 59, 88, 209, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (04136 м. Київ вул. Північно-Сирецька,1-3, , МФО 321712, к/р НОМЕР_2 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області) заборгованість за кредитним договором № Д006/АК-136.07.2 від 04.07.2007 року: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 222,48 доларів США, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 888,30 доларів США, заборгованість за комісією за проведення розрахунків у розмірі 3 461,66 грн.; пеню у розмірі 50 000 грн., 3% річних у розмірі 2 277,21 грн., судовий збір у розмірі 1 968,49 грн., а всього стягнути 5 110 (п`ять тисяч сто десять) доларів США 78 центів та 57 707 (п`ятдесят сім тисяч сімсот сім) грн. 36 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено особами, які брали участь у розгляді справи в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Л. Соловйов

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 червня 2014 року по справі № 263/1919/14-ц в такій редакції:

Справа № 263/1919/14-ц

Провадження № 2/263/1350/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Соловйова О. Л., при секретарі Д`яконовій К.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі за текстом ПАТ «Родовід Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачки, відповідно до якого просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 04.07.2007 року № Д006/АК-136.07.2 у загальному розмірі 5 110,78 доларів США та 153 148,11 грн., судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.07.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Д006/АК-136.07.2 (далі за текстом кредитний договір-1), відповідно до умов якого ПАТ «Родовід Банк» взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит на купівлю автомобілю у загальному розмірі 6 946 доларів США терміном до 03.07.2014 року включно. Сума кредиту у повному обсязі була надана відповідачці готівкою, у відповідності до п. 1.4 Кредитного договору. Кредит був наданий відповідачці під обов`язок сплати нею Банку процентів за користування грошовими коштами у розмірі 9,0% річних (п. 1.5 кредитного договору). Згідно із п. 3.1 3.3.1 кредитного договору ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання: починаючи з місяця, наступного за місяцем, в який укладено цей договір, щомісяця до 10 числа включно частково погашати заборгованість за кредитом згідно із додатком № 1 до цього Договору на рахунок, зазначений у п. 1.3 кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку; повернути одержаний кредит згідно із умовами кредитного договору не пізніше 03.07.2014 року. ОСОБА_2 було порушено умови вказаного кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим станом на 13.02.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 5 110,78 доларів США та 153 148,11 грн. грн., з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом 4 222,48 доларів США ;

- заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 888,30 доларів США;

- прострочена заборгованість за комісією за проведення розрахунків 3 461,66 грн.;

- пеня за порушення строків виконання грошових зобов`язань 147 409,24 грн.;

- 3 % річних за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України 2 277,21 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені у позовній заяві та наполягала на задоволенні позовних вимог. Додатково зазначила, що у даному конкретному випадку позивачем не пропущено строків позовної давності, оскільки останній платіж в рахунок виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів був здійснений ОСОБА_1 18.10.2011 року, що підтверджується випискою по рахунку та касовим ордером. Враховуючи той факт, що строк позовної давності щодо основної вимоги не сплинув, не підлягає застосуванню строк позовної давності й до позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» про стягнення штрафних санкцій пені у зв`язку із простроченням виконанням боргових зобов`язань відповідачкою.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність за участю її представника ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» не визнала. Не оспорювала обставин укладання між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 кредитного договору, проте звертаю увагу суду, що ніякої додаткової угоди у зв`язку із зміною назви Банку до кредитного договору нею не укладалось. Крім того, посилаючись на вимоги ст. 256, ч. 4 ст. 267 ЦК України, зауважує на сплив строку позовної давності при звернення ПАТ «Родовід Банк» до суду із даним позовом. Вважає, що оскільки умовами кредитного договору, а саме графіком погашення кредиту, встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути борг частинами, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Так, внаслідок економічної кризи, ОСОБА_2 не виконує взятих на себе зобов`язань щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом з 21.07.2010 року, з огляду на що у даному конкретному випадку сплинув строк позовної давності, про застосування кого клопоче представник відповідачки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 509 Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, і якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 04.07.2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід банк», відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № Д006/АК-136.07.2.

В подальшому 17.09.2009 року назву Банку було змінено з Відкритого акціонерного товариства «Родовід банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», згідно із свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи. Відповідно до п. 1.2 статуту ПАТ «Родовід Банк», ПАТ «Родовід Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Родовід Банк».

У зв`язку із реєстрацією шлюбу відповідачкою було змінено прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що не заперечується сторонами у справі, а отже не підлягає додатковому доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до умов кредитного договору ПАТ «Родовід Банк» взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит на купівлю автомобілю у загальному розмірі 6 946 доларів США терміном до 03.07.2014 року включно. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачці у відповідності до положень п. 1.4 Кредитного договору, тобто готівкою з подальшим обов`язковим продажем суми іноземної валюти через касу банку для подальшого розрахунку за договором купівлі-продажу автомобіля. Кредит був виданий відповідачці під обов`язок сплати нею Банку процентів за користування грошовими коштами у розмірі 9% річних, відповідно до п. 1.5 кредитного договору.

Станом на 13.02.2014 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 5 110,78 доларів США та 153 148,11 грн. грн., з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом 4 222,48 доларів США ;

- заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 888,30 доларів США;

- прострочена заборгованість за комісією за проведення розрахунків 3 461,66 грн.;

- пеня за порушення строків виконання грошових зобов`язань 147 409,24 грн.;

- 3 % річних за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України 2 277,21 грн.

В обґрунтування заперечень проти задоволення позову представник відповідачки посилалась на пропущення ПАТ «Родовід Банк» строку позовної давності при звернення до суду із даним позовом, у зв`язку із невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором з липня 2010 року. З такими посиланнями представника відповідачки суд не може погодитись враховуючи наступні підстави.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із п. 3.1, п. 3.3, п. 3.3.1 кредитного договору відповідачка взяла на себе обов`язок до 10 числа кожного календарного місяця частково погашати заборгованість за кредитом згідно із додатком № 1 до цього договору; сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця тощо.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В той же час перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

При розгляді даної цивільної справи судом було детально проаналізований початок строку перебігу позовної давності у даному випадку.

Так, згідно із випискою за рахунком та копією заяви про переказ готівки, ОСОБА_1 18.10.2011 року було здійснено платіж у розмірі 100 доларів США в рахунок виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № Д006/АК-136.07.2. Враховуючи наведене перебіг позовної давності у даному випадку починається саме з 18.10.2011 року з моменту здійснення відповідачкою останнього платежу за кредитним договором в рахунок виконання боргових зобов`язань. З огляду на той факт, що з даним позовом ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду 28.02.2014 року, строк позовної давності позивачем не пропущено.

З огляду на встановлення судом факту неналежного виконання відповідачкою її зобов`язань за кредитним договором, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з ОСОБА_2 суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі4 222,48 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 888,30 доларів США, простроченої заборгованості за комісією у розмірі 3 461,66 грн.

Частиною 2 ст. 625 встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний вплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,

а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Враховуючи викладене з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» підлягають стягненню 3 % річних у зв`язку із простроченням відповідачкою виконання її зобов`язань за кредитним договором у розмірі 2 277,21 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов`язання, зокрема в разі прострочення. Пунктом 3.9 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, відповідач зобов`язується сплачувати Банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як було зазначено вище, при розгляді судом даної справи представником відповідачки було заявлено клопотання про застосування позовної давності до позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» про стягнення пені, з огляду на що суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача пеню за період лютого 2013 року по лютий 2014 року, зважаючи на той факт, що позивач звернувся до суду із даним позовом 28.02.2014 року.

Так, згідно із розрахунком, наданим ПАТ «Родовід Банк», за період з 14.02.2013 року по 13.02.2014 року розмір пені за невиконання ОСОБА_2 її зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, складає:

- за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту 51 821,94 грн.;

- за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасної сплати відсотків 10 698,25 грн.;

- за прострочення виконання зобов`язань з своєчасної сплати нарахованої комісії 5 025,81 грн.

Загальна сума пені за період з лютого 2013 року по лютий 2014 року складає 67 537 грн.

Крім того суд вважає за можливе застосувати у даному конкретному випадку положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені до 50 000 грн., тобто до суми загальної заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, враховуючи, що з 2011 року банк при відсутності будь-яких платежів з боку відповідачки ніяким чином до лютого 2014 не вирішував питання повернення заборгованості, що призвело до нарахування пені у розмірі, який значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту.

Відповідно до ст. 88 суд з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1 968,49 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 59, 88, 209, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (04136 м. Київ вул. Північно-Сирецька,1-3, , МФО 321712, к/р НОМЕР_2 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області) заборгованість за кредитним договором № Д006/АК-136.07.2 від 04.07.2007 року: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 222,48 доларів США, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 888,30 доларів США, заборгованість за комісією за проведення розрахунків у розмірі 3 461,66 грн.; пеню у розмірі 50 000 грн., 3% річних у розмірі 2 277,21 грн., судовий збір у розмірі 1 968,49 грн., а всього стягнути 5 110 (п`ять тисяч сто десять) доларів США 78 центів та 57 707 (п`ятдесят сім тисяч сімсот сім) грн. 36 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено особами, які брали участь у розгляді справи в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Л. Соловйов

Вважати встановленим зміст відновленої ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2019 року по справі № 263/1919/14-ц в такій редакції:

Справа № 263/1919/14-ц

Провадження № 6/263/359/2019

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., при секретарі Лопатнюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_5 про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області №263/1919/14-ц від 27.06.2014 з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №_Д006/АК-136.07.2.

24.05.2019 між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №15 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договром кредиту №_Д006/АК-136.07.2.

Просить замінити стягувача ПАТ «Родовід Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №263/1919/14-ц.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в матеріалах заяви міститься клопотання про розгляд заяви без його участі, наполягав на задоволенні заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Родовід Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, з огляду на обмежений діючим процесуальним законом термін розгляду даної категорії справ, суд розглядає заяву за відсутності учасників справи.

Відповідно до частини третьої ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріли справи, дослідивши подані заявником докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.06.2014 рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області по справі № 263/1919/14-ц позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (04136 м. Київ вул. Північно-Сирецька,1-3, , МФО 321712, к/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області) заборгованість за кредитним договором №_ Д006/АК-136.07.2 від 04.07.2007 року: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 222,48 доларів США, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 888,30 доларів США, заборгованість за комісією за проведення розрахунків у розмірі 3 461,66 грн.; пеню у розмірі 50 000 грн., 3% річних у розмірі 2 277,21 грн., судовий збір у розмірі 1 968,49 грн., а всього стягнути 5 110 (п`ять тисяч сто десять) доларів США 78 центів та 57 707 (п`ятдесят сім тисяч сімсот сім) грн. 36 коп.

Відповідно до Договору № 15 від 24.05.2019 про відступлення прав вимоги ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали цей договір, та до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги заборгованості за за договором кредиту, в тому числі за Договром кредиту №_Д006/АК-136.07.2.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з ч.5 ст.442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

Згідно з ч.2 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 16 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони стягувача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал» за зобов`язанням боржника ОСОБА_1 у зв`язку із доведенням факту відступлення права грошової вимоги, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача у справі №263/1919/14-ц.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (Код ) у справі №263/1919/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №_Д006/АК-136.07.2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: О.Л.Соловйов

Вважати встановленим зміст відновленої ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про від 16 листопада 2020 року по справі № 263/1919/14-ц в такій редакції:

Справа № 263/1919/14-ц

Провадження № 6/263/41/2020

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., за участю секретаря судового засідання Кирилюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду із заявою, яку уточнив в ході розгляду справи, про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 червня 2014 року були задоволені позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № Д006/АК-136.07.2 від 04 липня 2007 року на загальну суму 5110,78 доларів США та 57707,36 грн. 26 листопада 2014 року було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду, який було пред`явлено до Центрального ДВС міста Маріуполя. Постановою державного виконавця від 23 лютого 2017 року було повернуто виконавчий документ стягувачу. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2019 року замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». В результаті передачі оригіналів кредитних справ від ПАТ «Родовід Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» було виявлено, що оригінал виконавчого листа в матеріалах кредитної справи відсутній. У зв`язку із викладеним, просив видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення на примусове виконання.

Представник заявника надав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, на задоволенні заяви на полягав.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Каменюк Л.М. надала до суду заперечення на заяву про видачу дублікату виконавчого листа, в якому зазначила, що заявником не надано до суду доказів на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа, не доведено, що не проведено стягнення з боржника за виконавчим документом, та відповідно доказів того, що рішення суду не виконано. Крім цього посилалась на той факт, що заявником було пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, що є підставою для відмови у видачі його дублікату, та заявником не обґрунтовано поважності причини пропуску такого строку.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Перевіривши доводи заяви та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 червня 2014 задоволені позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Д006/АК-136.07.2 від 04 липня 2007 року на загальну суму 5110,78 доларів США та 57707,36 грн.

На виконання зазначеного рішення суду Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області було видано виконавчий лист, що вбачається із заяви представника ПАТ «Родовід Банк» від 07 листопада 2014 року про видачу виконавчого листа, та відповідної відмітки про його отримання від 24 листопада 2014 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2019 року замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 263/1919/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Як вбачається з копії постанови головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Здор О.Л. від 23 лютого 2017 року, у виконавчому провадженні № 46271675, виконавчий лист № 263/1919/14-ц, виданий 26 листопада 2014 року, було повернуто стягувачу.

З акту про втрату виконавчих документів від 05 грудня 2019 року вбачається, що проведеною перевіркою наявних оригіналів матеріалів кредитної справи № Д006/АК-136.07.2, переданих до ТОВ «Вердикт Капітал» з ПАТ «Родовід Банк», встановлено факт втрати/відсутності оригіналу виконавчого листа № 263/1919/14-ц. Зазначений акт складений та підписаний діловодом та головними юрисконсультами ТОВ «Вердикт Капітал».

Заперечення представника заінтересованої особи Букіної А.В. щодо відсутності доказів на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа спростовуються наданим до суду актом, який, на думку суду, є допустимим та достатнім доказом втрати виконавчого документу.

Щодо посилання представника заінтересованої особи на той факт, що до суду не надано доказів того, рішення суду не було виконано, то зазначено обставина вбачається з наданої до суду копії постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу, згідно якої причиною повернення виконавчого документу стала відсутність майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Розділом ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа 17 грудня 2019 року, та розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника заінтересованої особи. Таким чином враховуючи, що виконавчий лист стягувачу державним виконавцем було повернуто 23 лютого 2017 року, тобто заявник звернувся до суду в межах встановлених законом строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, які спили в ході розгляду справи не з вини заявника, суд вважає поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, у зв`язку із чим приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до примусового виконання.

На підставі ст. 12 та розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 433, пп. 17.2, 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» дублікат виконавчого листа № 2/263/1919/14-ц, виданого на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 червня 2014 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа № 2/263/1919/14-ц, виданого Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Л. Соловйов

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В.В. Батманова