ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 205/2361/21

провадження № 61-14473св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І., Червинської М. Є.,

учасники справи за первісним позовом:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бойченко Тетяна Миколаївна,

учасники справи за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілія Олексіївна,

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року у складі судді Мовчан Д. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Н. Б., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бойченко Т. М., про визнання договору купівлі-продажу та договору про розірвання договору купівлі-продажу недійсними, скасування записів про припинення обтяження та іпотеки.

Позов мотивований тим, що 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір № CL48N718070_blank про відступлення права вимоги. За умовами цього договору ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема, за кредитним договором № 8/2006/840-К/117Р від 06 жовтня 2006 року, укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ «КБ «Надра» та договору іпотеки № 117Р/1 від 06 жовтня 2006 року, предметом якого є кв. АДРЕСА_1 (теперішня адреса - АДРЕСА_2 ).

Позивач вказував, що йому, як особі, яка набула статус кредитора та іпотекодержателя, зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру прав стало відомо, що запис про іпотеку вказаної квартири було припинено без належних на це правових підстав. При цьому, за відсутності у базі даних Державного реєстру відомостей про обтяження такого майна іпотекою, 13 лютого 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу вказаної кв. АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Бойченко Т. М.

Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про припинення обтяження, внесений 13 лютого 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б., скасувати в Державному реєстрі іпотек запис про припинення іпотеки та обтяження, внесений 13 лютого 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б., внесені на підставі договору про розірвання договору купівлі-продажу від 05 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б., щодо кв. АДРЕСА_1 ;

поновити в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки № 117Р/1, реєстровий № 1739, виданий 06 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куліш В. І. та поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, підстава обтяження договір іпотеки № 117Р/1, реєстровий № 1739, виданий 06 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куліш В. І., реєстраційний номер обтяження 3851292 щодо кв. АДРЕСА_1 ;

визнати недійсним договір про розірвання договору купівлі-продажу від 05 лютого 2016 року, за реєстровим номером № 131, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо розірвання договору купівлі-продажу від 20 вересня 2006 року за реєстровим № 3200, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б. та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстру про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на кв. АДРЕСА_1 , номер РНОНМ: НОМЕР_1, індексний номер рішення: 28184284 від 11 лютого 2016 року, запис про проведену державну реєстрацію запис прав власності/довірчої власності: 13205460, припинивши право власності за ОСОБА_3 на кв. АДРЕСА_1 , номер РНОНМ: НОМЕР_1;

визнати недійсним договір купівлі-продажу від 13 лютого 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бойченко Т. М., зареєстрований в реєстрі за № 236 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 на кв. АДРЕСА_1 , РНОНМ НОМЕР_2.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась з зустрічним позовом до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л. О., третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у розпорядженні власністю.

Зустрічний позов мотивований тим, що 13 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 . Вказаний договір було посвідчено у нотаріальному порядку. На час вчинення правочину нотаріусом було здійснено всі потрібні дії щодо перевірки всіх існуючих реєстрів обтяжень та іпотек стосовно спірної квартири. Будь-яких перешкод для вчинення правочину виявлено не було. Право власності за наслідком вчинення вищевказаного правочину було зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Вказувала, що вона з 13 лютого 2016 року є добросовісним набувачем та єдиним законним власником вказаної квартири, яка придбала означену нерухомість вільною від будь-яких обтяжень. Однак, за зверненням ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору № CL48N718070_blank про відступлення права вимоги від 05 серпня 2020 року було вчинені дії щодо повторної реєстрації обтяження у вигляді іпотеки на спірну квартиру, яка була здійснена державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л. О. Вважала вчинення таких реєстраційних дій незаконними, оскільки за договором про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набув права вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором № 8/2006/840-К/117Р від 06 жовтня 2006 року, з датою погашення кредиту 05 вересня 2021 року та договором поручительства, наявність застави - ні, вид застави - беззаставний, з наявним поручительством. Крім того, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», місцезнаходження якого є м. Дніпро, із заявою про внесення змін до запису про обтяження за номером 12792962 звернувся до державного реєстратора, який знаходиться у Донецькій області.

ОСОБА_1 просила:

усунути ОСОБА_1 перешкоди у розпорядженні власністю - кв. АДРЕСА_1 , шляхом:

скасування рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л. О. за індексним номером 55473460 від 02 грудня 2020 року про внесення змін до запису про обтяження за номером 12792962 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_1 )/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасування запису про обтяження за номером 12792962 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_1 )/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; припинення обтяження за номером 12792962 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_1 ) спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

скасування рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л. О. за індексним номером 55760351 від 17 грудня 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстрацію іпотеки) за номером 39759040 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_1 )/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасування запису про проведену державну реєстрацію іпотеки за номером 39759040 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_1 )/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; припинення іпотеки за номером 39759040 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_1 )/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Протокольною ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2022 року до участі у справі у якості співвідповідача за первісним позовом залучено ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року зустрічна позовна заява об`єднана в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року прийнято відмову ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від позову в частині позовних вимог.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про:

скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про припинення обтяження, внесеного 13 лютого 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б., скасування в Державному реєстрі іпотек запису про припинення іпотеки та обтяження, внесеного 13 лютого 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б., внесених на підставі договору про розірвання договору купівлі-продажу від 05 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б., щодо кв. АДРЕСА_1 ;

поновлення в Державному реєстрі іпотек запису про іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки № 117Р/1, реєстровий № 1739, виданий 06 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куліш В. І. та поновлення в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження, підстава обтяження договор іпотеки № 117Р/1, реєстровий № 1739, виданий 06 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куліш В. І., реєстраційний номер обтяження 3851292 щодо кв. АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, у задоволені первісної позовної заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Судові витрати за позовні вимоги за первісним позовом віднесено за рахунок позивача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Судові витрати за позовні вимоги за зустрічним позовом віднесено за рахунок позивача ОСОБА_1 .

Судові рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за первісним позовом про визнання договору купівлі-продажу та договору про розірвання купівлі-продажу недійсними мотивовані тим, що:

виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру не впливає на чинність іпотеки, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі;

запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя;

звернувшись до суду з цим позовом, позивач, як кредитор, посилався на те, що іпотека незаконно припинена державним реєстратором, оскільки існує кредитний борг, який був забезпечений іпотекою. За виниклих правовідносин застосування наслідків недійсності правочину (договору купівлі-продажу квартири), з урахуванням реєстрації припинення іпотеки та обтяження, не можуть відновити право чи інтерес кредитора;

тобто, виходячи з обставин даної справи, якщо позивач вважає себе іпотекодержателем та вважає, що його право саме як іпотекодержателя порушене, належним способом захисту є звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя, а не оспорення підстав набуття іншими особами речових прав на предмет іпотеки;

оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до суду із вимогою про відновлення прав іпотекодержателя не зверталось, обставин недобросовісних дій набувача спірного іпотечного майна не доводило у перебачений процесуальним законом спосіб, у задоволенні первісного позову слід відмовити.

Судові рішення щодо відмови у задоволенні зустрічного позову про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом скасування рішення державного реєстратора про внесення змін до запису про обтяження майна іпотекою, мотивовані тим, що:

іпотека стосовно спірного майна була зареєстрована належним чином, а належні, достатні та допустимі докази того, що ця іпотека була припинена за визначених законодавством підстав на час укладення договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу квартири від 13 лютого 2016 року, суду не подавались та у матеріалах справи відсутні. При цьому обставина припинення такого обтяження з боку позивача за зустрічним позовом в межах розгляду саме цієї справи суду не доводилась, і підставою зустрічного позову не була;

внесення державним реєстратором до реєстру спірних записів про обтяження майна іпотекою носить виключно похідний характер від цивільно-правових зобов`язань, і є лише офіційним підтвердженням існування юридичного факту наявності такої іпотеки, чинність якої позивачем за зустрічним позовом під час розгляду справи по суті не спростована. Сам по собі факт реєстрації обтяження майна іпотекою не створюється реєстраційною дією чи державного реєстратора чи його рішенням про державну реєстрацію такої іпотеки. Існування спірних записів в реєстрі про обтяження майна іпотекою не позбавляє власника майна доводити обставини припинення чи дійсності такої іпотеки в суді, а після чого вже вирішити питання про виключення таких записів з Державного реєстру, які мають суто похідне значення від наявності самої іпотеки;

покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мають правого значення для вирішення справи по суті, оскільки стосуються лише фактичних обставин укладання договору купівлі-продажу зазначеної квартири, а не обставин, що законодавством пов`язуються із підставами припинення іпотеки.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить касаційну скаргу задовольнити, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити, судові витрати покласти на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Касаційна скарга мотивована тим, що:

суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19) та від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19), за змістом яких відповідно: добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Натомість суди першої та апеляційної інстанції дійшли протилежного висновку про те, що ОСОБА_1 мала доводити, як новий власник майна, обставини припинення попереднього обтяження (до якого вона жодного відношення не має);

суди при відмові у задоволенні первісного позову зазначили, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прав іпотекодержателя стосовно спірного майна не набувало, про їх відновлення до суду не зверталось, обставин недобросовісних дій набувача спірного іпотечного майна не доводило у перебачений процесуальним законом спосіб. Тобто факт відсутності (не набуття) у ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» прав іпотекодержателя був встановлений під час розгляду цієї справи та відображений у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій;

натомість, державний реєстратор внесла відомості про обтяження, зазначивши іпотекодержателем особу, яка не має таких прав, та ігноруючи запис про право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, зазначила власником ОСОБА_4 ;

поза увагою судів залишилося те, що державний реєстратор не мала законних підстав для реєстрації обтяжень належної ОСОБА_1 квартири оскільки: заявлені права і подані документи не відповідали вимогам законодавства (відсутній нотаріально посвідчений договір про відступлення прав іпотекодержателя, зі змісту якого реєстратор могла б встановити наявність у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прав іпотекодержателя); у реєстрі вже були наявні зареєстровані права власності щодо нового набувача - ОСОБА_1 ;

суди вирішили зустрічні позовні вимоги без урахування висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (провадження № 12-61гс21), відповідно до якого, якщо в Державному реєстрі зареєстроване припинення права іпотеки, то повторна реєстрація права іпотеки на підставі договору іпотеки без згоди власника майна є протиправною. У разі якщо на момент подання заяви про державну реєстрацію права іпотеки згідно з відомостями Державного реєстру право власності на предмет іпотеки зареєстроване за іншою особою, ніж та, яка є стороною договору іпотеки як іпотекодавець, то така обставина є підставою для відмови в державній реєстрації в силу положень пункту 7 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

суди помилково зазначили про те, що ОСОБА_1 мала доводити обставини припинення обтяження, нівелюючи той факт, що вона до попередніх договорів та обтяжень жодного відношення не має, стороною за попередніми договорами не була, а відтак такий спосіб захисту прав не був би ефективним з огляду на правову позицію Верховного Суду, в тому числі викладену у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 910/14224/20 (провадження № 12-20гс22). В даному випадку звернення ОСОБА_1 із зустрічним позовом було єдиним ефективним способом захисту порушеного права, що виявилось у створенні для неї перешкод у розпорядженні належним їй на законних підставах майном.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить про те, що судові рішення оскаржуються в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, тому в іншій частині не оскаржуються та в касаційному порядку не переглядаються.

Позиція інших учасників справи

У грудні 2023 року до суду надійшли письмові пояснення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з суду першої інстанції цивільну справу.

У березні 2024 року матеріали справи № 205/2361/21 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 24 жовтня 2023 року зазначено, що Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/7353/13-ц, від 17 березня 2020 року у справі № 274/4841/17, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 19 жовтня 2022 року у справі № 910/14224/20 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 20 вересня 2006 року, що був укладений між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4 , на праві приватної власності належала кв. АДРЕСА_1 .

06 жовтня 2006 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 8/2006/840-к/117Р відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримала кредит на умовах, визначених вказаним договором. Кредит надано банком у сумі 18 000,00 дол. США строком до 05 вересня 2021 року.

06 жовтня 2006 року у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором № 8/2006/840-к/117Р від 06 жовтня 2006 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки № 117Р/1, предмет іпотеки: кв АДРЕСА_1 , загальною площею 45,5 кв. м.

Вказане іпотечне обтяження зареєстровано 06 жовтня 2006 року у діючому на той час Державному реєстрі іпотек приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Андрєєвою Г. О., номер запису про обтяження 12792962.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2014 року у справі № 205/9911/13-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра». Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ПАТ «КБ «Надр» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/117Р від 06 жовтня 2006 року в розмірі 37 643,62 дол. США, що за встановленим Національним банком України курсом гривні складає 300 885,46 грн, з яких: 121 685,27 грн - заборгованість за кредитом; 27 110,26 грн - заборгованість по відсотках; 124 307,22 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; штраф - 14 387,40 грн; комісія - 13 395,31 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на користь ПАТ «КБ «Надра» судові витрати у розмірі 3 008,85 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили.

05 лютого 2016 року зареєстровано припинення обтяження іпотекою кв. АДРЕСА_1 , загальною площею 45,5 кв. м на підставі листа ВАТ «КБ «Надра» про виконання боржником всіх зобов`язань за кредитним договором.

05 лютого 2016 року укладений договір про розірвання договору купівлі-продажу квартири від 20 вересня 2006 року, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , предметом якого є кв. АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б. Вказаний договір про розірвання договору купівлі-продажу квартири від 20 вересня 2006 року було посвідчено у нотаріальному порядку вказаним нотаріусом та зареєстровано у реєстрі за № 131.

За ОСОБА_3 05 лютого 2016 року було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 28184284, номер запису про право власності/довірчої власності: 13205460.

13 лютого 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бойченко Т. М., зареєстрований в реєстрі за № 236. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 28226920 від 13 лютого 2016 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 13241912.

Згідно листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 червня 2021 року № 57-8612 право вимоги за кредитним договором № 8/2006/840-к/117-Р від 06 жовтня 2006 року, укладеним між ОСОБА_4 та ВАТ «КБ «Надра», відступлено на відкритих торгах (аукціоні), що відбулися 22 травня 2020 року на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Станом на 01 січня 2014 року за кредитним договором № 8/2006/840-к/117Р від 06 жовтня 2006 року обліковується заборгованість: за основним боргом у сумі 14 007,20 дол. США, заборгованість прострочена за основним боргом 1 216,78 дол. США, заборгованість за нарахованими відсотками 3 568,51 дол. США.

05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «КБ «Надра» укладений договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, предметом якого було відступлення ПАТ «КБ «Надра» на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прав вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 8/2006/840-к/117-Р від 06 жовтня 2006 року, укладеним між ОСОБА_4 та ВАТ «КБ «Надра».

За заявою нового кредитора ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л. О. прийнято рішення за індексним номером 55473460 від 02 грудня 2020 року про внесення змін до запису про обтяження майна іпотекою та внесено до баз даних державного реєстру запис за номером 12792962 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_1 ), та рішення за індексним номером 55760351 від 17 грудня 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстрацію іпотеки) та внесено до баз даних державного реєстру запис за номером 39759040 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_1 .

Органами національної поліції 22 вересня 2022 року розпочато кримінальне провадження № 0000550 за попередньою правовою кваліфікацією частина перша статті 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів) у зв`язку з тим, що лист ВАТ «КБ «Надра» про виконання боржником всіх зобов`язань за кредитним договором мав ознаки підроблення.

Позиція Верховного Суду

Щодо зустрічних позовних вимог до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»

Відповідно до частин першої та другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

У частині першій статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватися з урахуванням обмежень, встановлених приписами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункти 56, 57)).

Сутність договору відступлення права вимоги полягає у домовленості про те, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений для первісного кредитора договором, за яким виникло таке зобов`язання. Заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу до припинення зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. […] відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними договору (див. постанову Велика Палата Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 754/8750/19 (провадження № 14-202цс21)).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Постанова суду апеляційної інстанції складається з, зокрема, мотивувальної частини із зазначенням: мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу (підпункт в пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України).

Касаційний суд зауважує, що законодавець імперативно визначив необхідність здійснювати відхилення доводу (аргументу) апеляційної скарги чи відзиву, з яким апеляційний суд не погоджується. При цьому не має значення, чи стосується такий довід (аргумент) судового рішення по суті, чи тільки процесуального питання (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року в справі № 501/1672/22 (провадження № 61-16084св23), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року в справі № 441/1159/21 (провадження № 61-14938св23)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2024 року у справі № 465/4217/14 (провадження № 61-5804св23) зазначено, що: «апеляційний суд не звернув уваги, що законодавець імперативно визначив необхідність здійснювати відхилення доводу (аргументу) апеляційної скарги чи відзиву, з яким апеляційний суд не погоджується. При цьому не має значення, чи стосується такий довід (аргумент) судового рішення по суті, чи тільки процесуального питання».

У справі, що переглядається:

ОСОБА_1 звернулась з зустрічним позовом до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про усунення перешкод у розпорядженні власністю, в обґрунтування якого вказала, що 13 лютого 2016 року між нею та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 . На підставі вказаного договору за нею зареєстроване право власності на спірну квартиру. Однак, 02 грудня 2020 року державним реєстратором за зверненням ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору № CL48N718070_blank про відступлення права вимоги від 05 серпня 2020 року були вчинені дії щодо повторної реєстрації обтяження на спірну квартиру у вигляді іпотеки на підставі договору іпотеки від 06 жовтня 2006 року. Вважала такі дії незаконними, оскільки на час їх вчинення ОСОБА_1 була власником спірної квартири, за договором про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги до ОСОБА_4 лише за кредитним договором № 8/2006/840-К/117Р від 06 жовтня 2006 року, з датою погашення кредиту 05 вересня 2021 року та договором поручительства, вид застави - беззаставний;

суд першої інстанції відмовив у задоволенні зустрічного позову та вказав, що іпотека стосовно спірного майна була зареєстрована належним чином, докази того, що ця іпотека була припинена, за визначених законодавством підстав, на час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири відсутні, обставина припинення обтяження не була підставою позову;

в апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 зазначила, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Так, поза увагою суду залишилось те, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за договором про відступлення прав вимоги набув права вимоги до ОСОБА_4 лише за кредитним договором № 8/2006/840-К/117Р від 06 жовтня 2006 року, доказів відступлення права вимоги за іпотечним договором ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не надано;

апеляційний суд залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду без задоволення, погодившись з мотивами відмови у задоволенні зустрічного позову з судом першої інстанції;

апеляційний суд не звернув уваги, що: законодавець імперативно визначив необхідність здійснювати відхилення доводу (аргументу) апеляційної скарги, з яким апеляційний суд не погоджується; не з`ясував, чи набуло ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги за договором іпотеки від 06 жовтня 2006 року, укладеним на забезпечення виконання кредитного договору № 8/2006/840-к/117Р від 06 жовтня 2006 року, та зробив передчасний висновок залишення без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Тому постанову суду апеляційної інстанції в цій частині слід скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо зустрічних позовних вимог до державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л. О.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, пункт 41).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20 (провадження № 12-31гс22)).

У справі, що переглядається, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи свідчать, що спір виник між позивачем за зустрічним позовом та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Тому в задоволенні позовних вимог до державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л. О. слід було відмовити в зв`язку з їх пред`явленням до неналежного відповідача. Тому судові рішення в цій частині належить змінити в мотивувальній частині.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги, з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 754/8750/19 (провадження № 14-202цс21), Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року в справі № 501/1672/22 (провадження № 61-16084св23), Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року в справі № 441/1159/21 (провадження № 61-14938св23), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2024 року у справі № 465/4217/14 (провадження № 61-5804св23), дають підстави для висновку, що судові рішення в оскарженій частині частково ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішення в частині зустрічних позовних вимог до державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л. О. змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови, постанову апеляційного суду в частині зустрічних позовних вимог до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розподілу судових витрат

У постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції (підпункт «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено такий висновок, що «якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року в частині зустрічних позовних вимог до державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілії Олексіївнї змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про усунення перешкод у розпорядженні власністюскасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року в скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко

М. Є. Червинська