Справа № 750/4920/24
Провадження № 2/750/1224/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2024 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Рахманкулової І.П.,
секретаря Мойсієнко К.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування квартирою,
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Обгрунтовано позов тим, що позивач є квартиронаймачем житлового приміщення, а саме, квартири АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрована у вказаному житловому приміщенні з 04.09.2007, однак не проживає у ньому з 2017 року, тобто вже 7 років, у зв`язку з чим є підстави для визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.
Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов підтримує та згодна на заочний розгляд справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи по суті повідомлялася завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є квартиронаймачем житлового приміщення, а саме, квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером на жиле приміщення (а.с 8).
Відповідно до копії довідки Управління адміністративних послуг № 2424 від 27.03.2024, у даній квартирі, крім позивача зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).
Згідно з актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 28.03.2024 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , з лютого 2017 року (а.с. 10).
У позові зазначено, що хоч відповідач і зареєстрована у вказаній квартирі, однак в ній не проживає більше 7 років, не приймає участі у витратах на утримання житла, особистих речей в квартирі не має.
ОСОБА_3 , який є сином позивачки, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтвердив той факт, що його сестра ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі понад сім років.
Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, підлягають задоволенню.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, суд,-
позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт - НОМЕР_2 ) про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя