УХВАЛА

29.07.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»

про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №30181 від 08.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості у сумі 26 297,51 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судом встановлено наступне.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону №1404-VIII.

Так, частиною другою статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Верховний Суд у постанові від 29.10.2020 у справі №263/14171/19 вказав, що, виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

З долученої до поданої заяви копії виконавчого напису №30181 від 08.09.2020 та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63317101 від 16.10.2020 щодо примусового виконання виконавчого напису №30181 від 08.09.2020 вбачається, що адресою місця проживання боржника ОСОБА_1 , як боржника - фізичної особи, є АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом належить до Корольовського району м. Житомира.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про місце проживання боржника ОСОБА_1 , місце її роботи або місцезнаходження належного їй майна на території, віднесеній до юрисдикції Богунського районного суду м. Житомира.

Частина перша ст. 378 ЦПК України передбачає, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції є порушенням процесуального закону та є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, цивільну справу №295/11146/24 слід передати на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого вона належить.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 354, 355, 446 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Цивільну справу №295/11146/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - направити за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова