Справа № 2-4-366/10
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
17 липня 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І., без участі сторін, розглянувши заяву представника приватного виконавця Булахевича С.В. адвоката Гриценюка В.О. про стягнення судових витрат по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Інвестохіллс Веста», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, -
22.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Інвестохіллс Веста», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович.
В прохальній частині скарги представник заявника просив суд: -визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича з проведення оцінки земельних ділянко , що належать ОСОБА_1 , неправомірними та такими, що прийняті з порушенням норм ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження", а звіти про експертну грошову оцінку вказаних земельних ділянок- неправомірними; - зобов`язати приватного виконавця організувати та провести оцінку наленого боржнику майна (земельних ділянко) у відповідності до вимог ЗУ "Про виконавче провадження" із визначенням реальної ринкової вартості спірних земельних ділянок.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.08.2023 скаргу прийнято до розгляду, призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 11.10.2023 зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 68387767, завірені належним чином стосовно стосовно призначення та проведення оцінки ринкової вартості описаного та арештованого майна (земельних ділянок) , належного на праві власності боржнику ОСОБА_1 , - в строк 10 днів з дня отримання ухвали суду.
27 жовтня 2023 року на адресу суду надійшли витребувані копії матеріалів виконавчого провадження № 68387767.
03 листопада 2023 року від представника особи, дії якої оскаржуються, адвоката Гриценюка В.О, надійшов відзив на скаргу на дії приватного виконавця, в якому просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, посилаючись на безпідставність та недоведеність доводів заявника. Також просить застосувати строки позовної давності до скарги ОСОБА_1 , мотивуючи свою позицію тим, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку встановленого законом та без клопотання про поновлення процесуального строку. Так, ще 04 травня 2023 року скаржнику було відомо про проведення оскаржуваної оцінки майна , проте зі скаргою він звернувся до суду лише 21.07.2023 року з пропуском встановленого ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" та ст. 449 ЦПК України 10-денного строку, при цьому поважні причини на поновлення строків відсутні.
Розгляд скарги неодноразово відкладався в зв`язку з перебуванням матеріалів справи в суду апеляційної інстанції.
Заявник ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 надали суду заяви про розгляд скарги у їх відсутність, просили про задоволення вимог скарги .
Ухвалою суду від 04 березня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Інвестохіллс Веста», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович - залишено без розгляду в зв`язку з пропуском процесуального строку звернення до суду.
Як вбачається з вказаної ухвали суду, ОСОБА_1 оскаржував дії приватного виконавця щодо проведення оцінки земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 , вважаючи їх неправомірними та такими, що прийняті з порушенням норм ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження", які за своїм змістом не є триваючими.
Виходячи із змісту поданої ОСОБА_1 скарги вбачається, що строк звернення з даною скаргою становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, а саме з 04 травня 2023 року, коли він отримав оскаржувані звіти та постанову приватного виконавця. Проте з вказаною скаргою він звернуввся до суду 22 липня 2023 року( день відправлення скарги поштою на адресу суду).
Тому, з огляду на наведене суд вважав, що вищезазначену скаргу подано заявником з пропуском строку, визначеного статтею 449 ЦПК України та ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження".
За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку встановленого законом і судом відмовлено в поновленні такого строку з огляду на відсутність поважних причин такого пропуску, суд дійшов до переконливого висновку про залишення скарги без розгляду.
При цьому суд додатково врахував, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, в межах вказаного ВП 18 січня 2024 року були проведені електронні торги з продажу вказаних земельних ділянок , що підтверджується Актами приватного виконавця про проведені електронні торги. Постановою приватного виконавця Булахевіча С.В. від 18.01.2024 року знято арешт з арештованого майна- зазначених земельних ділянок, що належать боржнику ОСОБА_1
14 березня 2024 року представник приватного виконавця ОСОБА_4 , адвокат Гриценюк В.О. подав до суду заяву про стягнення судових витрат.Зазначає, що у відзиві на скаргу також було зазначено, що судові витрати привтаного виконавця складатимуть витрати на професійну правничу допомогу адвокатат у розмірі 14 050 грн, які складаються з адовокатського гонорару 14 000 грн ат 50 грн витрат на поштове відправлення відзиву до суду.
На підтвердження понесених витрат до заяви додано :
- Договір № 18-1/10/23 про надання правової допомоги, укладений між АБ "Владислава Гриценюка" та приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В.на представництво інтересів у Центральному районгому суді міста Миколаєва по справі № 2-4-366/10 щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця. Згідно п. 3.1 Договору визначена сума гонорару, яку клієнт сплачує у день підписання Договору, у розмірі 14 000грн.
- звіт про обсяг наданих адвокатським бюро послуг згідно Договору ;
- Акт надання послуг за Договром від 14.03.2024 року на суму 14 000 грн, клієнт приватний виконавець Булахевич С.В, засвідчив, що не має жодних претензій до виконаних робіт;
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Гриценюка В.О.;
- платіжну інструкцію від 23.10.2023 року про сплату ОСОБА_4 на рахунок АБ "Владислава Гриценюка" 14 000 грн.
10.07.2024 року представником скаржника адвокатом Пищенко А.В, надано заперечення на заяву , в яких ОСОБА_1 заперечує проти заявлених приватним виконавцем вимог із стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, просить у задоволенні заяви приватного виконавця Булахєвича С.В. про покладення на ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі.
Звертає увагу суду на те, що у своїй заяві приватний виконавець Булахевич С.В. просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу саме на підставі положень ч.5 ст.142 ЦПК України, мотивуючи це тим, що скаржником затягувалось виконання рішення суду та ігнорувалось таке рішення ще з 2010 року.
Вказані твердження є неправдивими, оскільки з ОСОБА_1 державною виконавчою службою стягувались кошти на погашення заборгованості за судовим рішенням до 30.09.2020. Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою з підприємства, де працює ОСОБА_1 ПП «ЮАР», яка неодноразово надавалась як самим ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 та міститься в т.ч. і у нового стягувача та приватного виконавця Булахевича С.В.
В подальшому виконання рішення суду було припинено у зв`язку з ліквідацією АТ «Банк «Форум» та відчуженням права вимоги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та з 2020 року саме внаслідок бездіяльності нового стягувача рішення суду не виконувалось. Вини ОСОБА_1 в даному випадку немає.
Більше того, за рахунок майна ОСОБА_1 було погашено основну частину залишку заборгованості за вказаним рішенням. Так, в період до 2020 року усіма боржниками було сплачено у сукупності 6994,23 дол.США (5925,0 дол.США ОСОБА_2 , 525,21 дол.США ОСОБА_3 та 544,02 дол.США ОСОБА_1 ). на рахунок банку Форум.
Усі підтверджуючі документи були надані як приватному виконавцю ОСОБА_4 так і новому кредитору ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».
Вказані обставини не були прийняті новим кредитором та ним виставлено вимогу на погашення усього боргу 13 695,0 дол.США. Так само, вказані обставини не були прийняті і приватним виконавцем Булахевичем С.В. та не була перераховано до сих пір розмір його винагороди (виконавчого збору), яка в силу приписів ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» має бути обрахована у розмірі 10% від суми, що підлягає примусовому стягненню, тобто в даному випадку залишку боргу 6700,77 дол. США, тобто в сумі 670,07 дол.США.
Загальна сума коштів, отриманих приватним виконавцем від продажу майна боржника складає 224967,5 грн., що станом на дату продажу складало 5937,38 дол.США.
Таким чином, приватним виконавцем було стягнуто з боржника ОСОБА_1 6548,51 дол.США. (611,13+5937,38), а отже залишок боргу складає 152,26 дол.США.
За таких обставин будь-яких обставин, які б свідчили про необгрунтованість дій боржника ОСОБА_1 подана приватним виконавцем Булахевичем С.В. не містить. Більше того, під час розгляду скарги на дії приватного виконавця таких обставин судом також не було встановлено.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.04.2024 року заяву передано судді Гуденко О.А.
Приватний виконавець ОСОБА_4 , та адвокат Гриценюк В.О, в судове засілання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином причини енявки суду ен повідомили.
Представник скаржника адвокат Пищенко А.В, надала суду заяву про розгляд питання про відшкодування судових витрат за її відсутність, просила про відмову у задволенні заяви з виклдаених у відзиві підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Додслідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
За правилами ч. 3-5 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Так, питання розподілу між сторонами судових витрат ухвалою суду про залишення скарги без розгляду не вирішував.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно із частиною шостою ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Системний аналіз наведених норм процесуального права дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.
Тобто, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
Одночасно суд зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.
Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема,частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55, ст. 124 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, незалежно від обґрунтованості позову.
Разом з тим в відповідно до положень частини 1 статті 44 ЦПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.
Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.
Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.
Отже, в даному випадку сам по собі факт залишення судом скарги без розгляду в зв`язку з пропуском строку на звернення до суду з вказаною вимогою про визнання дій приватного виконавцянеправомірними - не може бути підставою для задоволення вимог суб`єкта оскарження про компенсацію здійснених ним витрат.
Подання до суду скарги на дії приватного виконавця , проте з пропуском встановленого 10-денного строку - не є необґрунтованими діями заявника, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Процесуальні дії боржника у виконавчому провадженні , спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.
Серед іншого слід зауважити, що у цій справі суд не встановлював зловживання процесуальними правами з боку ОСОБА_1 та його представника адвокатат Пищенко А.В., не застосовував до нього будь - яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та скаргу залишив без розгляду за пропоуском процесуального строку, а не через зловживання ним процесуальними правами.
Отже, підстав для констатування факту необґрунтованості дій заявника у зв`язку із зверненням до суду з цією скаргою - не встановлено. Зворотного приватним виконавцем не доведено.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою в липні 2023 року , проте перебування скарги на розгляді в суді жодним чином не завадило приватному виконавцеві продовжувати проведення виконавчих дій - адже при залишенні скарги без розгляду судом враховано, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, в межах вказаного ВП 18 січня 2024 року були проведені електронні торги з продажу тих самих земельних ділянок , про неправомірне визначення вартості яких для проведення цих торгів і були заявлені вимоги скарги. Постановою приватного виконавця Булахевіча С.В. від 18.01.2024 року було знято арешт з арештованого майна- зазначених земельних ділянок, що належать боржнику ОСОБА_1 .
У заяві про стягнення судових витрат у розмірі 14 050,00 грн, пов`язаних із правовою допомогою, заявник не зазначив, які дії скаржника у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду. У заяві вказано лише на норми ЦПК України , судову практику щодо визначення розміру адвокатського гонорару.
Також заявник просить врахувати, що оскарження дій приватного виконавця було спрямовано лише на затягування виконання рішення суду , яке набрало законної сили та яке ігнорується боржником ще з 2010 року. Проте приватний виконавець провадить виконавчі дії лише з 26.01.2022 рок, отже незрозуміло, яким чином він визначив ухиляння боржника від виконання рішення суду з 2010 року.
Суд зазначає, що наявний відзив у матеріалах справи не є тим належним та достатнім доказом, який підтверджує необґрунтовані дії скаржника при звернені до суду. Відзив по своїй суті містить лише виклад заперечень проти скарги. При цьому суд ще раз наголошує, що дії скаржника при подачі цієї скарги жодним чином не затягнули примусове виконання рішення суду, яке здійснювалося приватним витконавцем, незважаючи на перебування скарги на розгляді в суді.
З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на скаржника ОСОБА_1 витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.
Відповідно до положень частини третьої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
За встановлених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника суб`єкта оскарження про розподіл судових витрат.
Керуючись ст. ст.5,12,13,79,81,258,259,263-265,268,272,273,354 ЦПК України, суд
У задоволені заяви представника приватного виконавця ОСОБА_4 адвоката Гриценюка В.О. про стягнення судових витрат по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Інвестохіллс Веста», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович - - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гуденко О.А.