ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року

м. Харків

справа № 2-7876/11

провадження № 22-ц/818/2630/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дзержинському районі міста Харкова, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2024 року у складі судді Цвіри Д.М.,-

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ТОВ Українське Фінансове Агенство ВЕРУС в особі філії ТОВ Українське Фінансове Агенство ВЕРУС у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43 089,29 грн.

19.02.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова було винесено ухвалу, якою цивільну справу № 2-7876/11 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Дзержинському районі міста Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості після розгляду справи Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ - залишено без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст.207 ЦПК України. Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова набула законної сили 25.02.2014 року.

10.05.2024 року представника відповідача звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з вищевказаним клопотанням, яким просила скасувати заходи забезпечення позову по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство Верус в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство Верус у Дзержинському районі міста Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 43089,29 грн., які встановлені ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2011 року у справі № 2-7876/2011:

- зняти арешт з грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.03.2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ); (оновлені паспортні дані громадянина України ОСОБА_1 : паспорт серії НОМЕР_2 виданий Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 06.07.2010);

- скасувати обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.03.2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ); (оновлені паспортні дані громадянина України ОСОБА_1 : паспорт серії НОМЕР_2 виданий Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 06.07.2010).

- невідкладно направити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову з відміткою про набрання законної сили до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601 м. Харків, вул. Володимирська, б. 26), Комунального підприємства «Харківське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Павлівський, буд. 4), Головного сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 26), Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61001, м. Харків, майдан Захисників України, 7/8, 7 поверх) для здійснення ними вихідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову,

Посилалася, що заходи забезпечення позову скасовуються судом також у разі залишення позову без розгляду, а також підставою для їх скасування є позасудове врегулювання спору з позивачем та сплатою кредиту.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2024 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено частково.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2011 року.

Знято арешт з грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.03.2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ); (оновлені паспортні дані громадянина України ОСОБА_1 : паспорт серії НОМЕР_2 виданий Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 06.07.2010).

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що в розумінні положень статті 158 ЦПК України, потреба в забезпеченні позову, а саме в накладенні арешту, у межах суми заборгованості за кредитним договором №НАЕ1RХ55550029 від 13.06.2006 року у сумі 43 089,29 грн на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.03.2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ), шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, відпала.

У скасуванні інших заходів забезпечення позову відмовлено, оскільки обмеження у праві виїзду за межі України не є заходом забезпечення позову, тому повинно бути скасовано не в порядку встановленому ст.158 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду в частині відмови скасування заходів забезпечення позову про скасування обмежень у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення заяви в цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду, судом не вирішено було питання про скасування заходів забезпечення позову. ОСОБА_1 було погашено борг в позасудовому порядку, а отже усі заходи забезпечення позову мають бути скасовані. Крім того, такий вид забезпечення позову як тимчасове обмеження у виїзді за межі України не передбачені ст. 152 ЦПК України у редакції, що діяла на момент винесення ухвали від 08.12.2011 про забезпечення позову та ст. 150 ЦПК України в чинній редакції взагалі не передбачений.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши доповідь головуючого судді перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржена ухвала вказаним нормам цивільного процесуального права не відповідає.

Відповідно до матеріалів справи Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ТОВ Українське Фінансове Агенство ВЕРУС в особі філії ТОВ Українське Фінансове Агенство ВЕРУС у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43 089,29 грн.

08.12.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова в рамках розгляду цивільної справи №2-7876/2011, за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» було постановлено ухвалу, якою були вжиті заходи забезпечення, а саме:

- накладено арешт, у межах суми заборгованості за кредитним договором №НАЕ1RХ55550029 від 13.06.2006 року - у сумі - 43 089,29 грн., на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.03.2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ), шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;

- обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.03.2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ). Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова по цивільній справі №2-7876/11, набрала законної сили 14.12.2011 року.

19.02.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова було винесено ухвалу, якою цивільну справу №2-7876/11 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Дзержинському районі міста Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст.207 ЦПК України. Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова набула законної сили 25.02.2014 року.

10.05.2024 року представника відповідача звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з вищевказаним клопотанням, яким просила скасувати заходи забезпечення позову по справі в повному обсязі, з посиланням на те, що підстави для залишення заходів відпали, як з підстави залишення без розгляду позовної заяв, так і з підстави погашення боргу перед банком.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами 1, 2, 9, 10 ст. 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006р. № 9 визначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Однією з таких підстав для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про залишення позову без розгляду.

Як видно із матеріалів справи за результатами розгляду цивільної справи №2-7876/11 за позовом ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення заборгованості за кредитним договором судом було постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду, яка набрала законної сили.

Оскільки підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення позову відпали, в розумінні положень статті 158 ЦПК України, тому заява ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судова колегія не погоджується з висновком суду про те, що вирішення питання про скасування тимчасового обмеження у виїзді за межі України заявника можливо лише в окремому провадженні, оскільки таке обмеження відносно нього було застосовано саме в порядку забезпечення позову.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений ст. 158 ЦПК України. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду ( ч. 2 ст.158 ЦПК України).

Аналіз вищезазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Як вбачається з матеріалів справи позовні вимоги були залишені без розгляду.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що ОСОБА_1 було сплачено банку заборгованість за спірним кредитним договором та відповідно до виданої довідки АТ КБ «Приват Банк» від 03.05.2024 ОСОБА_1 заборгованість перед банком не має, датою закриття кредиту є 14.02.2014.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки ухвала суду в оскаржуваній частині постановлена з порушенням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду в цій частині скасувати та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 заяву про скасування заходів забезпечення позову шляхом скасування обмеження у перетині кордону України задовольнити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. 381-384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2024 року в частині відмови скасування у праві виїзду за межі України скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цій частині - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2011 року, а саме обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.03.2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ). Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова по цивільній справі №2-7876/11, набрала законної сили 14.12.2011 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2024 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук