печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року суддя Печерського районного суду міста Києва Соколов О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків та штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків та штрафу.

Відповідно до змісту позовних вимог, позивач просить суд, стягнути з ОСОБА_2 (далі - відповідач) на користь ОСОБА_1 (далі-позивач) завдані збитки в сумі 4 565 861,42 грн., штраф у розмірі 1 310 000,00 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 22.09.2017 року позивач та відповідач уклали договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

09.11.2023 року Київський апеляційний суд виніс постанову, якою апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури задовольнив, рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року у справі № 757/53137/21-ц скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та витребування майна - задовольнив. Визнав відумерлою та передав у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складається з квартири АДРЕСА_2 . Витребував від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. 661 ЦК України та на підставі викладеного просив задовольнити позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами процесуального і матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За правилами виключної підсудності, встановленими ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли не в межах вирішення долі нерухомого майна, а як наслідок відшкодування шкоди, що в свою чергу не є позовом, що виник із приводу нерухомого майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст.27ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За загальним правилом підсудність справ визначається за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 20.06.2024 року судом було направлено запит, для встановлення місця реєстрації відповідача.

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 21.06.2024 року відповідач ОСОБА_2 , за вказаною у позові адресою, а саме: АДРЕСА_3 - не зареєстрований.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Так, відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 22.09.2017 року вказана адреса реєстрації ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_4 , що територіально відноситься до меж обслуговування Дніпровського району м. Києва.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним направити за підсудністю цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків та штрафу до Дніпровського районного суду м. Києва (вул. Пластова, 3, Київ, 02105).

Керуючись ст. 27,28,30-32, 187 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків та штрафу разом з додатками надіслати за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (вул. Пластова, 3, Київ, 02105).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М.Соколов