Провадження № 2/202/1997/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

представника позивача адвоката Мітіної І.В.

представника відповідачів адвоката Берзіня С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Меркулов Павло Юрійович, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частку у спільно нажитому майні в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Юнь Саннoве Квастад, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частку у спільно нажитому майні в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач у лютому 2019 року познайомилась з ОСОБА_3 . З 08.08.2020 року по 02.10.2020 року вони проживали разом у Норвегії, а 02.10.2020 року приїхали до України та 03.10.2020 року для спільного мешкання орендували квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . У 2021 році ОСОБА_3 остаточно вирішив переїхати в Україну та розмістив частину своїх прибутків в АТ КБ «Приватбанк» й дав позивачу нотаріально завірену довіреність № НРВ920325 від 09.06.2021 року з правом повністю розпоряджатись його коштами на спільний побут, відпочинок та дітей позивача. 26.05.2021 року позивач та ОСОБА_3 , перебуваючи у Норвегії за спільні кошти в розмірі 5800 доларів США, половину з яких надала позивач, придбали автомобіль 5750Volkswagen, модель transporter, вантажний, номер кузова: НОМЕР_1 , право власності на який зареєстрували за ОСОБА_3 . Даний автомобіль використовувався для потреб сім`ї та ведення спільного бізнесу. Також спільним придбанням, як подружжя, була купівля за спільні кошти 09.06.2021 року на ім`я ОСОБА_3 та за дорученням від 09.06.2021 року за яким діяла позивач, будинку АДРЕСА_2 . В даному будинку з 09.06.2021 року та до теперішнього часу зареєстрована й мешкає позивач. Доказом фінансової спроможності позивача оплати половини вартості будинку є довідки про доходи з 2018 року по 31.12.2020 року, як приватного підприємця.

Наведене вказує на те, що позивач разом з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, орендували квартиру, придбали будинок, автомобіль, започаткували бізнес, мандрували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 раптово помер й позивач здійснила його кремацію. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. До спадкового майна, яке знаходиться в Україні входить частка будинку АДРЕСА_2 ; частка спадкодавця в розмірі 49% в товаристві з обмеженою відповідальністю «Прінт+»; частка автомобіля 5750Volkswagen 2006 року реєстрації, модель transporter 7НК, вантажний, номер кузова: НОМЕР_1 , сірого кольору.

Встановлення факту проживання з померлим однією сім`єю без реєстрації шлюбу, необхідне позивачу для прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які у 2021 році приїздили до м. Краматорська та подали приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, позивач просить: встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із громадянином Королівства Норвегії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на частку в спільно нажитому майні, а саме: будинку АДРЕСА_2 , автомобілі 5750Volkswagen, модель Transporter 7HK, вантажний, номер кузову НОМЕР_1 сірого кольору; визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцем першої черги за законом, як дружини.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 17 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків.

24 грудня 2021 року позивач подала до суду заяву про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 04 січня 2022 року відкрито провадження по справі.

20 січня 2022 року до Краматорського міськрайонного суду Донецької області від представника відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 адвокат Берзінь С.Л. подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. ОСОБА_3 не залишив заповіту, а спадкоємцями першої черги є його діти відповідачі у справі. Водночас, позивач не є родичем та не проживала з померлим більше п`яти років, щоб бути спадкоємцем четвертої черги. При цьому, спірне майно є особистою власністю померлого. Позивачем не доведено наявність своєї частки у цьому майні. З урахуванням наведеного, представник відповідачів просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

02 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 подала до Краматорського міськрайонного суду Донецької області відповідь на відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відзив є безпідставним, а наведені у ньому докази та доводи частково не доведеними. Так, наявні в матеріалах докази підтверджують посилання позивача про те, що вона з померлим ОСОБА_3 були родиною, мали спільний побут та намагались започаткувати спільний бізнес. Представником відповідача зазначено, що єдиним доказом придбання спірного будинку є зняття 03.06.2021 року з рахунку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 70000,00 доларів США за призначенням платежу «Платіж за житлову площу в Україні». Водночас, платіж не має конкретизованої інформації про яке саме житло зазначено та не спростовує твердження позивача про її намір спільно з ОСОБА_3 придбати спірний будинок. Купівлю спірного автомобіля саме за спільні кошти підтверджує той факт, що в момент оформлення права на його власність за ОСОБА_3 позивач перебувала у Королівстві Норвегія, а потім разом з померлим на даному автомобілі приїхали в Україну, де вони використовували даний транспортний засіб на потреби сім`ї.

Також відповідач вказує, що відповідачі підтвердили факт перебувала позивача з ОСОБА_3 у подружніх відносинах без реєстрації шлюбу, проживання однією сім`єю, а кожна річ, набута за час шлюбу є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя власності.

15 лютого 2022 року на адресу Краматорського міськрайонного суду Донецької області від приватного нотаріуса Каматорського районного нотаріального округу Донецької області Меркулова П.Ю. надійшла копія спадкової справи № 93/2021 (68357487) від 23.09.2021 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03 березня 2022 року.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно з позицією Ради суддів України, викладеній у рішенні від 05.03.2023 року та на засіданні 17.08.2023 року, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

23 листопада 2023 року цивільна справа № 234/17149/21 надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2023 року, для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву.

Представник відповідачів в судовому засіданні зазначив, що відповідачі заперечують проти задоволення позовних вимог. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідачів, після чого останні звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Аналогічну заяву було подано позивачем. Також представник зазначив, що позивач дійсно мала відносини з померлим, однак вони не проживали однією сім`єю, посвідки на постійне місце мешкання на території України померлий не мав, життя у Норвегії та лише періодичної приїздив в Україну. Спірне майно - придбані ОСОБА_3 в Норвегії автомобіль та домоволодіння у місті Краматорську були куплені виключно на кошти ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для їх поділу по частці.

Допитана в якості свідка ОСОБА_1 повідомила, що у 2019 році познайомилась з Куртом на сайті знайомств. Після чого вони зустрілись у Польщі. У 2020 році вона їздила до нього в гості у ОСОБА_6 , а влітку ОСОБА_7 приїхав до України та вони почали разом мешкати за адресою матері позивача. У 2021 році вони разом придбали будинок дял сумісного проживання, який було зареєстровано на ОСОБА_8 . Вони разом поїхали до Норвегії, де придбали машину і на ній перевезли речі ОСОБА_8 до спільного будинку. Через декілька днів після повернення до України ОСОБА_7 помер. Всі заходи, пов`язані зі смертю ОСОБА_8 здійснювала позивач.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він є сином позивача. Зазначив, що мати познайомилась з Куртом у 2019 році. Вони були справжньою сім`єю, ОСОБА_7 зазначав, що всі придбання зроблені ним виключно для Позивача.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

За змістом ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року право особи на доступ до суду, зокрема, включає в себе право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо оцінки доказів, встановлення обставин, належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі "Обермейєр проти Австрії" ; п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі "Гранд Стівенс проти Італії").

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Краматорську Донецької області помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: м. Арендал, Королівство Норвегія, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 22 вересня 2021 року Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до Дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства серії НОМЕР_3 , виданого 19.07.2021 року Київським міським центром зайнятості, громадянину Норвегії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспортний документ НОМЕР_4 , видано дозвіл № НОМЕР_5 про працю консультантом ТОВ «Прінт+», .

26.08.2021 року громадянину Норвегії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 видано візу №(М) Y02868948, на багаторазову кількість в`їздів в Україну, строком дії до 23.11.2021 року.

За життя, ОСОБА_4 , 1963р.н., належало рухоме та нерухоме майно, що предметом спору у даній справи, зокрема:

- об`єкт житлової нерухомості - 1/1 частка будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 163,6 кв.м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 129), право власності на який набуто на підставі Договору купівлі-продаж від 09 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою С.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1822;

- транспортний засіб - автомобіль марки 5750 Volkswagen, модель: Transporter, тип: 7HK, сірого кольору, реєстраційний номер: НОМЕР_6 зелений SS/SS, номер шасі: НОМЕР_1 , право власності на який, відповідно до Норвезького технічного паспорту номер НОМЕР_7 , виданого 01.09.2021 року, зареєстровано на власника 15.08.2021 року.

Згідно з фактурою 100685 від 26.05.2021 року ОСОБА_3 27.05.2021 року при купівлі автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер: НОМЕР_6 , здійснено оплату його вартості в сумі 51000 норвезьких крон.

Відповідно до виписок по рахунку та трансферу за кордон в Sparebank Ostre Agder, ОСОБА_3 на рахунок АТ КБ «Прватбанк», відкритий в Україні НОМЕР_8 , 03.06.2021 року здійснено переказ коштів в сумі 70000,00 доларів США, що еквівалентно 585277,00 норвезьких крон, повідомлення одержувачу: оплата за квартиру в Україні; призначення платежу: купівля квартири в Україні.

Згідно з Довіреністю від 09.06.2021 року, що посвідчена приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Соловйовою С.С., та зареєстрованої в реєстрі за № 1816,1817, громадянин Королівства Норвегія ОСОБА_3 на підставі попереднього усного договору доручення, цією довіреністю вповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси з питань придбання на його ім`я будинку АДРЕСА_2 за ціну та на умовах за власним розсудом та зареєструвати згідно з діючим законодавством у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отримати витяг про таку реєстрацію, користуватися будинком, а також бути представником з питань, пов`язаних з комунальними службами, тощо.

Згідно з Довіреністю від 09.06.2021 року, що посвідчена приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Соловйовою С.С., громадянин Королівства Норвегія ОСОБА_3 на підставі попереднього усного договору доручення, цією довіреністю вповноважив ОСОБА_1 бути його представником в установах та організаціях незалежно від форм власності, банківських установах, тощо, та розпоряджатися всіма належними йому грошовими коштами у будь-якій банківській установі, зокрема, в АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 09.06.2021 року, ОСОБА_3 , від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_1 придбав у власність будинок, за адресою: АДРЕСА_2 . Продаж будинку за домовленістю сторін вчинено за 392600,00 гривень, які буди повністю отримані продавцем від покупця що підписання договору.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності з індексним номером 260646103 від 09.06.2021 року на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу, за ОСОБА_3 на праві приватної власності зареєстрована 1/1 частка будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наданих суду доказів, договори з надання комунальних платежів за даною адресою, оформлені на ім`я ОСОБА_3 .

Судом також досліджена копія спадкової справи № 93/2021, заведена приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Меркуловим П.Ю. та встановлено, що із заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті громадянина Королівства Норвегія ОСОБА_3 звернулись: син померлого ОСОБА_3 (заява від 23.09.2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 1707,1708); ОСОБА_1 (заява від 08.10.2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 1903).

За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

На підтвердження своїх вимог щодо проживання позивача з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, було надано фотокартки про спільний відпочинок та проведення часу, договір оренди квартири, довіреності ОСОБА_3 на ім`я позивача та документи спільного працевлаштування. Крім того, судом встановлено здійснення позивачем від імені померлого ОСОБА_3 купівлі будинку на його ім`я, а також факт реєстрації позивача у придбаному ОСОБА_3 житловому приміщенні.

Належним чином оцінивши надані сторонам докази та фактичні обставини справи, з урахування положень чинного законодавства, судом встановлено, що спірне майно було придбано за особисті кошти померлого ОСОБА_3 , що підтверджується фактом оплати ним повної вартості автомобіля та перерахування суми вартості придбаного будинку на розрахунковий рахунок, відкритий на його ім`я в Україні з призначенням платежу «на придбання квартири в Україні».

При цьому, факт прийняття участі позивача у правочині з купівлі нерухомого майна в якості довіреної особи покупця (в подальшому власника будинку) - ОСОБА_3 , а також наявність у неї прибутку від підприємницької діяльності в період 2018-2020 років, не є беззастережними доказами того, що позивач сплачувала половину вартості спірних автомобіля та будинку, під час їх придбання ОСОБА_3 .

Таким чином, в ході розгляду справи позивачем не доведено придбання спірного майна за спільні кошти позивача та померлого ОСОБА_3 ..

Позивачем заявлено вимоги про встановлення факту проживання позивача з померлим однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання її спадкоємцем першої черги як дружини та визнання за нею частки кожного зі спірних об`єктів майна в порядку спадкування за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як зазначає ОСОБА_1 , вона у 2019 році познайомилась із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто з моменту знайомства до смерті ОСОБА_3 минуло близько двох років, що спростовує факт можливого проживання позивача з померлим більше п`яти років.

У відповідності до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тобто, зміна черговості одержання права на спадкування і визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги за рішенням суду має місце за умови встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та доведеності факту перебування одного з фактичного подружжя у безпорадному стані згідно зі статтею 1259 ЦК України.

При цьому, факт спільного проживання чоловіка і жінки не є достатнім доказом перебування у фактичних шлюбних відносинах та не є правовою підставою для зміни черговості спадкування.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, судом встановлено, що позивачем не надано доказів того, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя перебував у без поданому стану, у зв`язку б з чим вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала йому іншу допомогу.

Докази багаторазових переміщень ОСОБА_3 між різними країнами, подорожей, спростовують факт перебування його у безпорадному стані, а виписки по рахунках останнього вказують на його самостійному забезпеченні себе матеріально. При цьому, супроводження позивачем ОСОБА_3 під час відвідування стоматологічної клініки не вказує на безпорадність його стану.

За наведених обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у позивача могло виникнути таке право з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України.

За таких обставин, відсутні й підстави для визнання за позивачем права власності на частку спадкового майна - будинку АДРЕСА_2 , автомобіля 5750Volkswagen, модель Transporter 7HK, номер кузову НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом.

При цьому, враховуючи наявність у спадкодавця ОСОБА_3 спадкоємця першої черги, який прийняв спадщину, встановлення факт проживання позивача з померлим однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, не буде породжувати для позивача жодних юридичних наслідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Меркулов Павло Юрійович, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частку у спільно нажитому майні в порядку спадкування за законом є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 48, 49, 51, 76- 89, 102, 209, 210, 247, 258-259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Меркулов Павло Юрійович, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частку у спільно нажитому майні в порядку спадкування за законом відмовити.

Повне рішення складено 01 серпня 2024 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Мачуський