Справа № 473/2229/24
УХВАЛА

іменем України

"01" серпня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Ротар М.М.

при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення проживання дитини

встановив

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила визначити місце проживання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею за місцем її реєстрації.

Ухвалою суду від 06 травня 2024 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву про зміну предмета позову, в якій просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання надав заяву, а якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги визнає.

Розглядаючи вказану заяву та клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц зазначено, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Верховний Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом, такий висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21).

Дослідивши первісний позов та заяву позивача про зміну предмета позову, суд вбачає, що у даній заяві змінено не лише предмет позовних вимог, а і його підстави, що суперечить положенням ч.3 ст.49 ЦПК України та не допускається.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову необхідно відмовити та повернути її останньому, оскільки подана позивачем заява є заявою про зміну одночасно і предмета і підстав позову.

Суд також відзначає, що у даній ситуації порушення права на судовий захист немає, оскільки, позивач не позбавлений можливості заявити (за наявності для цього підстав) інший позов в частині, яка не охоплена первісними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.49, п.3 ч.2 ст.198 ЦПК України, суд,

постановив

в прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову - відмовити та повернути її позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Ротар