Справа №701/489/24
Номер провадження2/701/230/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: ОСОБА_2 до Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для звернення до нотаріуса,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для звернення до нотаріуса.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна сестра позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 (їх батьки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були рідними братами). Так як вони проживали окремо, про смерть сестри позивач дізналася від спільної знайомої, ОСОБА_6 , яка доглядала покійну, так як сестра проживала одиноко і була психічно хвора. Позивач також часто хворіла і за станом здоров`я не мала можливості доглядати свою сестру. ОСОБА_7 , страждала на психічну хворобу, в зв`язку з чим лікувалася в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері в м. Сміла, а перед смертю була переведена в Звенигородський будинок-інтернат для інвалідів та престарілих, де і померла. Так як позивач має похилий вік, постійно хворіє, похоронила ОСОБА_7 , їх знайома ОСОБА_6 , яка до цього доглядала ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 , залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки для його обслуговування в розмірі 0,2276 га за адресою: АДРЕСА_1 (в теперішній час ввійшов до складу Уманського району), Черкаської області. Єдиним спадкоємцем, відповідно до ч. 5 ст. 1266 ЦК України, після смерті ОСОБА_7 , є позивач ОСОБА_1 , яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 , інші спадкоємці відсутні. Так як позивач за станом здоров`я не може займатися оформленням спадщини, вона надала доручення ОСОБА_6 , яким уповноважила останню вести справи по оформленню її спадкових справ на майно ОСОБА_7 , що стверджується копією доручення від 13.03.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 628. Після цього ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М., із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Але отримала відмову у видачі свідоцтва, так як пропущений термін прийняття спадщини. Крім довірительки, до нотаріуса ніхто не звертався, що стверджується постановою нотаріуса про відмову. Крім цього нотаріус усно повідомила, що наданих документів недостатньо для встановлення родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Тому при зверненні до суду необхідно встановити даний факт родинних відносин. Але всі документи (погосподарські книги, церковні та світські записи про одруження, народження і т.п.) за період з 1900 року по 1941 роки були знищені під час ВВВ, тому документально встановити факт родинних відносин немає можливості. Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визначається: свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , де батьком вказаний ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , батьком вказаний Корній; свідоцтвом про одруження ОСОБА_8 , відповідно якого вона змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »; актом депутата Іваньківської громади, відповідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були рідними братами, а ОСОБА_3 та ОСОБА_11 були двоюрідними сестрами. Так як на час смерті сестри, позивач з 01.09.2021 року по 02.03.2022 року перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в зв`язку з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІХС А/с кардіосклероз сн ПА, хр АДЕП, ПДОА. Цереброневроз остеохондроз хребта. Правосторонній коксартроз. Астенно-неврологічний синдром, продовжує постійно хворіти і в зв`язку з хворобами та похилим віком не може ходити, вона не мала можливості звернутися вчасно до нотаріуса, тому й пропустила визначений законом строк звернення до нотаріуса , що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити та розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, в частині задоволення позовних вимог про встановлення факту родинних відносин не заперечує, в частині позовних вимог про визначення додаткового строку заперечує, просить відмовити у їх задоволенні, та просить розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна сестра позивача - ОСОБА_3 , про що 09.08.2021 року зроблено відповідний актовій запис № 417, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 . ОСОБА_7 , страждала на психічну хворобу, в зв`язку з чим лікувалася в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері в м. Сміла, а перед смертю була переведена в Звенигородський будинок-інтернат для інвалідів та престарілих, де і померла. Після смерті ОСОБА_7 , залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки для його обслуговування в розмірі 0,2276 га за адресою: АДРЕСА_1 (в теперішній час ввійшов до складу Уманського району), Черкаської області. Єдиним спадкоємцем, відповідно до ч. 5 ст. 1266 ЦК України, після смерті ОСОБА_7 , є позивач ОСОБА_1 , яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 , інші спадкоємці відсутні. Так як позивач за станом здоров`я не може займатися оформленням спадщини, вона надала доручення ОСОБА_6 , яким уповноважила останню вести справи по оформленню її спадкових справ на майно ОСОБА_7 , що стверджується копією доручення від 13.03.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 628. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М., із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Але отримала відмову у видачі свідоцтва, так як пропущений термін прийняття спадщини. Крім позивача, до нотаріуса ніхто не звертався, що стверджується постановою нотаріуса про відмову. Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визначається: свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , де батьком вказаний ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , батьком вказаний Корній; свідоцтвом про одруження ОСОБА_8 , відповідно якого вона змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »; актом депутата Іваньківської громади, відповідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були рідними братами, а ОСОБА_3 та ОСОБА_11 були двоюрідними сестрами. Так як на час смерті сестри позивач з 01.09.2021 року по 02.03.2022 року перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в зв`язку з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІХС А/с кардіосклероз сн ПА, хр АДЕП, ПДОА. Цереброневроз остеохондроз хребта. Правосторонній коксартроз. Астенно-неврологічний синдром, продовжує постійно хворіти і в зв`язку з хворобами та похилим віком не може ходити, вона не мала можливості звернутися вчасно до нотаріуса, тому й пропустила визначений Законом строк звернення до нотаріуса. Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця.

Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-85цс12).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа №6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того суд зазначає, що при цьому, момент звернення позивача до суду з указаним позовом, при доведеності поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не має правового значення для вирішення даного спору по суті, оскільки відповідно до норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України, визначальним у спірних правовідносинах є встановлення факту поважності причин пропущення спадкоємцем саме шестимісячного строку, встановленого законом для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а не будь-якого іншого строку.

Суд погоджується з тим, що позивач пропустив термін установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на момент відліку встановлено законом строку позивач тривалий час перебувала на лікуванні та є військові дії, які розпочались на території України. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк воєнного стану неодноразово продовжено та він діє й на даний час.

Також суд вважає що має місце поважність причин пропуску строку позивачем для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується належними та допустимими доказами, які судом оцінено відповідно до положень статті 89 ЦПК України.

Отже, встановленні обставин у відповідний період є саме тими непереборними обставинами, що виникли незалежно від його волі, пов`язані з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Суд у даному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому за своїм внутрішнім переконанням визнає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265, 315, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Звенигородка, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис № 417 від 09.08.2021 року, дійсно доводилась двоюрідною сестрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованій та жительці АДРЕСА_2 ).

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованій та жительці АДРЕСА_2 ), додатковий строк в три місяці для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко