Справа № 635/9587/23
Провадження № 2/635/1088/2024
16 липня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Даниленко Т.П.,
секретар судового засідання Шевченко В.С.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватної фірми «Левада-7» про зняття арешту з майна,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову та зняти арешт з нерухомого майна - 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2016 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за № 18424921; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження такий запис: вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 18424921; дата державної реєстрації: 29.12.2016 року; який був накладений на 1/2 частину житлового будинку літ. А-1, що належала на праві власності ОСОБА_2 .
Позивач стверджує, що його мати ОСОБА_3 , власник вищезазначеного житлового будинку, ніколи не була боржником в будь-яких зобов`язаннях, а відповідно і відсутні підстави для існування арешту на її майно.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.11.2023 витребувано з Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть або Витяг з реєстру актових записів про смерть гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання відома адреса місця проживання якої АДРЕСА_3 .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.01.2024 витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, копію актового запису про смерть або Витяг з реєстру актових записів про смерть гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.04.2024 витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, відомості про те, хто звертався з заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини після смерті гр. ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживала в АДРЕСА_4 , та про існуючі заповіти від її імені, чи видавались будь-кому із спадкоємців свідоцтва про право на спадщину, та за наявності, у випадку її заведення, належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.05.2024 підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватної фірми «Левада-7» про зняття арешту з майна закрито, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача надано суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідачі неодноразово в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, відзивів на позов не подавали.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на наведене, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_3 , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16.05.2021.
Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
За своє життя ОСОБА_3 заповіту не залишила, тому у разі відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом, згідно вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України позивач - ОСОБА_1 , син померлої, є її єдиним спадкоємцем першої черги за законом та має намір оформити свої спадкові права на житловий будинок АДРЕСА_1 .
За оформленням своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, де на підставі його заяви була відкрита спадкова справа № 746/2021.
В процесі збору документів для оформлення спадщини було з`ясовано про існуючі перешкоди для цього, у зв`язку з чим постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1730/02-31 від 28.06.2023 державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Абрамченко Т.А. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , з тих підстав, що нотаріусом в державних реєстрах був виявлений арешт нерухомого майна, а саме 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку, з посиланням на приписи ст.ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», пп. 4.16, пп. 4.18 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в яких мова йде про те, що якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття такого арешту, тому нотаріус вважає неможливим видати свідоцтво про право на спадщину.
Існування таких обставин перешкоджає позивачу в оформленні спадкових прав, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
Таким чином було встановлено, що 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 знаходиться під арештом на підставі судового рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2016.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2016 по цій справі заяву позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 , шляхом заборони відчуження до вирішення справи по суті.
Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.03.2017 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Приватної фірми «Левада-7» про стягнення заборгованості за договором позики було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики грошей від 02.10.2011 у розмірі 189 000 (сто вісімдесят девять тисяч) грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Згідно відмітки на рішенні останнє набрало законної сили 03.05.2017.
Однак, незважаючи на те, що в ухвалі суду від 09.12.2016 було зазначено про накладення арешту на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку шляхом заборони відчуження до вирішення справи по суті, ні в рішенні суду, ні після його ухвалення питання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих до вирішення справи по суті, так і не було вирішено, накладений арешт знято не було.
Також судом встановлено, що з листопада 2015 року в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 635/8677/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки із спільної власності, розподіл житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого вони були (по 1/2 частині у кожного з них). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3093/9210/9211 від 14.09.2016 встановлено, що виділити в натурі частки співвласників неможливо, тому в листопаді 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 були змінені та уточнені про припинення права власності та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку.
Відповідно до висновку вказаної експертизи була встановлена ринкова вартість спірного житлового будинку, а відповідно і сума грошової компенсації за 1/2 частину будинку згідно його ринкової вартості в розмірі 60 515,00 гривень.
Згідно приписів ч. 2 ст. 365 ЦК України, де зазначено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, ОСОБА_3 на час подання такого позову внесла на депозитний рахунок суду вартість 1/2 частини спірного житлового будинку в розмірі 60 515,00 гривень, що підтверджено відповідною квитанцією.
З огляду на ці обставини, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14.09.2017 позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені, припинено право власності ОСОБА_2 та визнано право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Рішення суду набрало законної сили 10.04.2019 після перегляду та винесення постанови Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 в касаційному порядку Верховним Судом.
Також встановлено, що наприкінці 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Харківського районного суду Харківської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 635/8677/15-ц.
Тобто, будь-яких перешкод у ОСОБА_2 отримати зазначені грошові кошти, належні йому в рахунок компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , не існує.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 , власник вищезазначеного житлового будинку, ніколи не була боржником у будь-яких зобов`язаннях, а відповідно і відсутні підстави для існування арешту на її майно, тому слід дійти висновку про відсутність правових підстав для арешту спірного майна.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини.
За змістом ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Отже, власник спірного майна ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Як встановлено в ході судового розгляду, позивач по справі ОСОБА_1 є сином померлої і відповідно спадкоємцем першої черги після її смерті, у зв`язку з накладеним арештом на спадкове майно не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.
Арешт спірного нерухомого майна був зареєстрований 29.12.2016 державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С. на підставі рішення суду, серія номер: 2/646/2294/2016, виданого 09.12.2016 Червонозаводським районним судом м. Харкова, номер запису про обтяження: 18424921, опис предмета обтяження: арешт накладено на 1/2 частину житлового будинку літ. А-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .
Сам позивач, який є правонаступником ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є стороною будь-якого виконавчого провадження, відповідно він не може звертатись до суду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК. При відсутності достовірних відомостей щодо будь-яких боргових зобов`язань ОСОБА_3 накладенням арешту на майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та його подальшим існуванням порушуються її права, як власника, а тепер і спадкові права ОСОБА_1 на таке майно.
Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в спорах про зняття арешту з майна» в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.
Відповідно до п. 2 вищевказаної Постанови позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані в ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, зняття арешту з нерухомого майна.
Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту і в цьому випадку підтвердження в суді права власності, що складає предмет спору, здійснюється, зокрема, шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності.
При цьому, якщо майно знаходиться у володінні позивача, його право на майно захищається презумпцією правомірності фактичного володіння.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що на сьогоднішній день відсутні будь-які підстави для існування в подальшому накладеного арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зняття арешту із спірного майна, тобто скасування існуючого обтяження, не буде порушувати прав та інтересів будь-яких осіб, оскільки вже протягом семи років жодна особа не намагалася звернути стягнення на це майно, виконавчого документу щодо звернення стягнення на арештоване майно немає, тим більше, що спірне майно вже не є об`єктом права власності боржника (відповідача).
За таких обставин, з метою не порушення права спадкоємця на прийняття спадщини, що прямо встановлено ЦК України, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд вважає позовні вимоги цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд,:-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватної фірми «Левада-7» про зняття арешту з майна - задовольнити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , Паспорт серії серії НОМЕР_5 , виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській 28 липня 2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;
представник позивача - адвокат Скробот Вікторія Анатоліївна, юридична адреса: смт Покотилівка Харківського району Харківської області, вул. Сковороди, 18;
відповідач - ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_6 , паспортні дані невідомі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач - Приватна фірма «Левада-7», код ЄДРПОУ - 30035949, розташоване за адресою: м. Харків, провулок Роз`їзний, № 72-А.
Суддя Т.П. Даниленко