Справа № 308/8304/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 серпня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Деметрадзе Т.Р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов мотивувала тим, що між нею та відповідачем 17 грудня 1993 року був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилися діти, які станом на момент подання позову є повнолітніми.

Однак, з часом, спільне життя почало погіршуватися через відсутність взаєморозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені тривалий час, спільного господарства не ведуть, на переконання позивача реєстрація шлюбу носить лише формальний характер.

Тому, ОСОБА_2 просила суд розірвати шлюб з ОСОБА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 01 вересня 2023 року позовну заяву задоволено.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17.12.1993 року, який зареєстрували у відділі РАЦСУ Ужгородської міської управи, про що зроблено відповідний актовий запис №939 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Суд мотивував своє рішення тим, що подружжя більше не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує формально, примирення між сторонами не можливе, спору про поділ майна та неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них і тому шлюб слід розірвати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 . Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема зазначає, що висновок суду про неможливість збереження сім`ї не ґрунтується на доказах, а лише на твердженні представника позивача, які не підтверджуються належними доказами. Вважає, що суд першої інстанції не заслухав думку сторін щодо обставин розірвання шлюбу, не вирішував питання щодо надання строку на примирення та можливості врегулювання спору.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та подав заяву про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 просила суд розглядати справу бо вона не бажає проживати з людиною, яка її била та через це не проживає вдома, а вимушена проживати у житлі знайомої.

Дослідивши зміст заяви про відкладення розгляду справи та враховуючи позицію позивачки, колегія суддів вважає, що відповідач не надав доказів того, що хворіє і це перешкоджає йому з`явитись до суду і зазначене свідчить про небажання сторони з`явитись до суду.

Враховуючи приписи частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що наведена ОСОБА_1 обставина, яка нічим не підтверджена не перешкоджає розгляду справи у даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач та відповідач уклали шлюб 17.12.1993 року, який зареєстрували у відділі РАЦСУ Ужгородської міської управи, про що зроблено відповідний актовий запис №939 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.12.1993. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_3 ».

Згідно з договором дарування від 05 грудня 2000 року ОСОБА_1 подарував своїй жінці квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин протягом кількох останніх років, їх шлюб існує формально, примирення між сторонами не можливе, спору про поділ майна та неповнолітніх дітей від шлюбу немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Подружнє життя між сторонами виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства. У зв`язку з цим між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними неможливе, шлюб існує лише формально.

Вказане підтверджується небажанням ОСОБА_2 в подальшому перебувати в шлюбі з відповідачем.

Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку, що оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, позов підлягає задоволенню.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогами ст. 112 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Доводи відповідача про те, що суд формально розглянув справу та таким не було встановлено істотних обставин за яких спільне життя і збереження шлюбу суперечили б інтересам когось із подружжя, чи їх дітей, є необґрунтованим і зводиться виключно до незгоди з рішенням суду.

При цьому слід зазначити, що судом апеляційної інстанції вживалися заходи щодо примирення сторін по справі, та ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року було надано сторонам строк на примирення тривалістю в 3 місяці, однак зазначене не дало жодних позитивних результатів для сторін в контексті того, що позивачка не бажає більше спільно проживати з відповідачем, а останній для цього не вчиняє жодних позитивних дій. Тоді як шлюб не може бути збереженим в супереч волі однієї з сторін, та це є наслідком для розірвання такого шлюбу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не вказують на те, що судом прийнято рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

З врахування вищенаведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга відповідача без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, і доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2024 року.

Головуючий:

Судді: