Справа № 564/1472/24
06 серпня 2024 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А. В.
представника позивача - адвоката Красовського А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа орган опіки і піклування Малолюбашанської сільської ради про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів, в якому просив позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та змінити спосіб стягнення аліментів і стягувати з відповідачки на користь позивача на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 аліменти в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою та від шлюбу в них народилося троє малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Зазначає, що рішенням Костопільського районного суду Рівненької області від 03.11.2022 шлюб між ними було розірвано. Вказує, що вони разом не проживають, діти проживають з ним та перебувають на повному його утриманні, відповідачка після розірвання шлюбу покинула дітей. 17.02.2023 Костопільським районним судом видано судовий наказ про стягнення з відповідачки аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей. Також зазначив, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, він повністю матеріально утримує і піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідачка з часу розірвання шлюбу жодного разу не бачила дітей, їхнім життям не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ними та приймати участь у їхньому вихованні.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просили суд їх задоволити, надали згоду на прийняття заочного рішення.
Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідачки про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст.280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 17.07.2009 позивач та відповідачка зареєстрували шлюб та в них за час спільного подружнього життя народилося троє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-8).
З рішення Костопільського районного суду Рівненської області №564/1779/22 від 03.11.2022, судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.19-20).
Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Судом встановлено, що спільні неповнолітні діти сторін проживають разом з батьком -позивачем по справі, без матері - відповідачки по справі, за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №44/01 від 18.01.2023, витягами з реєстру територіальної громади (а.с.14-18).
З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , встановлено, що позивач проживає разом з спільними дітьми сторін у 6-кімнатному індивідуальному житловому будинку, з електроопаленням та водопостачанням. Санітарно гігієнічний стан житлового приміщення добрий, температурний режим дотримано. Діти забезпечені окремими спальними місцями, місцем для приготування уроків, сезонним одягом та взуттям, шкільним приладдям, мають доступ до дистанційного навчання, батьком забезпечено запас продуктів для збалансованого харчування дітей. Доходи сім`ї складаються з тимчасових заробітків батька, взаємовідносини у родині гарні, конфліктні ситуації відсутні (а.с.25-29).
Також з вказаного висновку встановлено, що позивач постійно підтримує зв`язок з класними керівниками дітей, цікавиться життям дітей у навчальних закладах, відвідує батьківські збори. Вихованням , навчанням, та лікуванням спільних дітей сторін займається тільки позивач, відповідачка участі у житті дітей не приймає, зв`язку ні з ким не підтримує, позивач повністю забезпечує дітей всім необхідним. За результатами оцінювання потреб сім`ї позивача з`ясовано, що складні життєві обставини відсутні.
Окрім того, з зазначеного висновку, судом встановлено, що відповідачка з спільним дітьми сторін не спілкується, не проживає, з класним керівником на зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являється, на огляд в медичний заклад дітей не приводить, жодної участі у житті спільних дітей не приймає.
На засідання комісії служби у справах дітей Малолюбашанської сільської ради відповідачка не з`явилася, постійно змінює своє місце проживання, а неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на засіданні комісії повідомили, що їх мама - відповідачка по справі, не цікавиться їх навчанням, станом здоров`я, дозвіллям, не приїздить, телефонує рідко, в основному з ціллю поспілкуватися з позивачем, вони проживають з батьком позивачем по справі.
Враховуючи наведене, органом опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради, констатовано, що відповідачка самоусунулася та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому Орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських права по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дітей, передбачені статтею 166 СК України.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.
Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Вирішуючи питання чи ухиляється від виконання батьківських обов`язків відповідачка ОСОБА_2 , відносно своїх дітей : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує, що відповідачка з дітьми не проживає, життям дітей не цікавиться взагалі, не приймає жодної участі у їх житті.
Окрім того, при прийняття рішення суд звертає увагу, що відповідачка ОСОБА_2 , з часу надходження справи до суду (12.04.2024), в жодне судове засідання не з`явилася, та не вчинила жодних дій для покращення ситуації, яка склалася.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
З огляду на вищевикладене, та те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не бажає змінюватися, вчиняти дії для покращення ситуації, яка склалася, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 в частині позбавлення відповідачки батьківських прав підлягає до задоволення.
Разом з тим, суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Щодо вимоги про зміну способу стягнення аліментів, то суд дійшов наступних висновків.
Так, частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Судом встановлено, що судовим наказом виданим Костопільським районним судом Рівненської області №564/380/23 від 17.02.2023, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини від її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 09.02.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.20-21).
Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Таким чином, законодавець чітко визначив: по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 та ст.184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс14.
Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей, а при необхідності змінювати його. Позивач скористався своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів їх у твердій грошовій сумі. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.
Так, згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 грн.
Вирішуючи питання, щодо зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, суд враховує позицію позивача, відповідачки та те, що відповідачка не є особою похилого віку, працездатна, не позбавлена можливості працювати, на утриманні інших осіб не має.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка спроможна і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
Відповідно до приписів п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 81, 141, 206, 263-265, 280-282, 353 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів - задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області №564/380/23 від 17.02.2023 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради, с.Мала Любаша, вул.Соборна 10, Рівненського району Рівненської області.

Повне судове рішення складено 15.08.2024

СуддяО. С. Цвіркун