Справа № 489/8131/21
Номер провадження 4-с/489/14/24
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосєвої Марії Сергіївни у виконавчому провадженні №73552202 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей

встановив

В березні 2024 року представник скаржника звернувся до суду зі скаргою на рішення головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосєвої М.С. у виконавчому провадженні №73552202 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей. В обґрунтування скарги зазначено, що в Інгульському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) головним державним виконавцем Степанець Лосєвою М.С. здійснюється примусове виконання виконавчого листа №2/489/879/22 (489/8131/21) про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом побачень та спілкування з дитиною: щотижня у понеділок з 16:30 год. до 18:30 год. та у суботу з 10:00 год. до 12:00 год. без присутності матері; побачення та спільне перебування у день народження дитини, Новий рік, Різдво, Пасху за попередньою домовленістю між батьками. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2023 ОСОБА_1 не отримувала, а про виконавче провадження №73552202 вона дізналася лише після арешту її рахунків в грудні 2023 року. Після введення в Україні воєнного стану ОСОБА_1 10.03.2022 виїхала за межі України разом зі ОСОБА_3 .

Представник скаржника зазначив, що ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 було подано заяву до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.12.2023 в якій повідомлено адресу за якою проживає малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: АДРЕСА_1 повіт, та надано копію закордонного паспорту ОСОБА_3 з відміткою про перетин кордону. Крім того, 29.01.2024 ОСОБА_4 було подано заяву в інтересах ОСОБА_1 , відповідно до якої долучено посвідки на тимчасове проживання (тимчасовий захист) в Литовській республіці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що в свою чергу безапеляційно підтверджує їх місцезнаходження за кордоном. Заява про відкриття виконавчого провадження була подана ОСОБА_2 08.12.2023, в якій він вже вказував, що за місцем реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не проживають. Таким чином, на момент відкриття виконавчого провадження головний державний виконавець вже знав, що на території Інгульського району м. Миколаєва ОСОБА_1 не проживає. Тому, не зрозуміло на якій підставі було прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до копій супровідних листів, виклик головного державного виконавця, копія постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною від 22.02.2024; копія постанови про накладення штрафу від 12.03.2024; копія постанови про накладення штрафу від 18.03.2024; копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.03.2024 були направлені за адресою: АДРЕСА_2 , хоча вже починаючи з 22.12.2023 головному державному виконавцю було достеменно відомо, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає та знаходиться за межами України. Вказане викликає аргументовану підозру вважати, що головний державний виконавець умисно не бажав повідомити ОСОБА_1 .

Крім того, в скарзі зазначено, що рішення про визначення місця побачень з дитиною прийнято головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвою М.С. з явним порушенням прав дитини, що є недопустимим. Встановивши місце побачень двічі на тиждень на території м. Миколаєва, головний державний виконавець фактично зобов`язав ОСОБА_1 повернутись разом з малолітнім ОСОБА_3 в Україну ігноруючи той факт, що в Україні досі не скасовано дію воєнного стану. Крім того, Миколаївська ОТГ віднесена до «територій ймовірних бойових дій» відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309. Тобто, головний державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєва М.С. свідомо ставить під загрозу життя та здоров`я малолітньої дитини, фактично змушуючи її повернутись на територію ймовірних бойових дій. Представник скаржника просить визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвої М.С., прийняті в рамках виконавчого провадження №73552202, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2023; постанову про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною від 22.02.2024; постанову про накладення штрафу від 12.03.2024; постанову про накладення штрафу від 18.03.2024; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.03.2024.

З цих підстав просила суд визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Інгульського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), прийнятих в рамках виконавчого провадження №73552202: постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про визначення часу та (або) місця побачень стягувача з дитиною від 22.02.2024, постанову про накладення штрафу від 12.03.2024 та від18.03.2024; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.03.2024.

Від представника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тарасенка К.В. надійшов до суду відзив в якому зазначено, що згідно з заявою ОСОБА_2 за адресою реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , двері йому не відчинили та на телефонні дзвінки ніхто не відповідає, а також йому стало відомо, що ОСОБА_1 перебуває за кордоном. Однак, місце перебування боржника за кордоном (країна, місто), дата коли виїхала ОСОБА_1 з України та на який період, і взагалі чи дійсно виїжджала вона закордон стягувачем у заяві не повідомлялося. На день відкриття виконавчого провадження єдина відома головному державному виконавцю адреса боржника, яка є його місцем реєстрації, зазначена у виконавчому документі: АДРЕСА_2 . Таким чином, виходячи із положень Закону України «Про виконавче провадження» та наявної інформації, яку зазначив стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2023, головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосєвою М.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Крім того, постанова про відкриття виконавчого провадження направлялася на адресу ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується копією реєстру відправки поштової кореспонденції. Постанова про відкриття виконавчого провадження направлялася відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», про відкрите виконавче провадження ОСОБА_1 була обізнана, що підтверджується її перепискою з державним виконавцем, а також копії всіх постанов ОСОБА_1 мала змогу отримати через свого представника, який ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження та згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги з 19.12.2023 здійснює її представництво у виконавчому провадженні. Також, державним виконавцем за допомогою застосунку для дзвінків і обміну повідомленнями «Viber» ОСОБА_1 направлялося повідомлення від 24.01.2024 № 14060 про необхідність забезпечення виконання рішення суду з роз`ясненням норм закону, на що державним виконавцем було отримано відповідь від скаржника (боржника), а також державним виконавцем отримано СМС-повідомлення від 14.12.2023 з номеру телефону НОМЕР_1 , що також підтверджує обізнаність скаржника (боржника) щодо відкритого виконавчого провадження №73552202. Тому, головним державним виконавцем було дотримано вимоги закону щодо направлення копій постанов виконавчого провадження, натомість скаржник мав достатньо часу на ознайомлення з винесеними постановами та їх оскарження у разі незгоди, однак не скористався своїм правом та пропустив процесуальні строки на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження.

Представник Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тарасенко К.В. зазначив, що сторони викликалися до головного державного виконавця щодо участі у прийнятті рішення про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною, однак ОСОБА_1 не з`явилася до головного державного виконавця, хоча мала змогу здійснювати свої права та обов`язки через представника. Згідно з ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Положення ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачають таке звернення державним виконавцем за заявою сторін виконавчого провадження. З власної ініціативи державний виконавець звертається до суду лише у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а саме виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган. Від сторін виконавчого провадження відповідної заяви не надходило. Положеннями ч.3 ст.33 Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено можливості звернення державного виконавця з власної ініціативи до суду з таким зверненням, а лише на підставі відповідної заяви. Натомість скаржник, як сторона виконавчого провадження, враховуючи норми ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження", має право самостійно це зробити, або надати відповідну заяву державному виконавцю, що скаржником зроблено не було. Таким чином, посилання представника скаржника на те, що головний державний виконавець не вчинив дій передбачених ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставними та не відповідають вимогам чинного законодавства. Виходячи з вище викладеного, виконавчі дії та прийняті процесуальні рішення здійснювалися головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвою М.С. відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2022 у справі №489/8131/21 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей задоволено. Встановлено час та дні для зустрічей ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : щотижня у понеділок з 16:30 год. до 18:30 год. та у суботу з 10:00 год. до 12:00 год. без присутності матері; побачення та спільне перебування у день народження дитини, Новий рік, Різдво, Пасху за попередньою домовленістю між батьками; усі зустрічі проводити враховуючи розпорядок дня дитини та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дітей. Рекомендовано батькам всі питання стосовно виховання дітей вирішувати мирним шляхом. Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28.02.2023 у справі №489/8131/21 рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом побачень та спілкування з дитиною: щотижня у понеділок з 16:30 год. до 18:30 год. та у суботу з 10:00 год. до 12:00 год. без присутності матері; побачення та спільне перебування у день народження дитини, Новий рік, Різдво, Пасху за попередньою домовленістю між батьками. Також, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

11.12.2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвою М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73552202 про примусове виконання виконавчого листа №2/489/879/22 (489/8131/21) виданого 07.12.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва про те, щоб зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом побачень та спілкування з дитиною: щотижня у понеділок з 16:30 год. до 18:30 год. та у суботу з 10:00 год. до 12:00 год. без присутності матері; побачення та спільне перебування у день народження дитини, Новий рік, Різдво, Пасху за попередньою домовленістю між батьками. Крім того, стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір / основну винагороду приватного виконавця у розмірі 13400 грн.

З копії заяви від 19.12.2023, поданої ОСОБА_4 (представником скаржника) головному державному виконавцю Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвій М.С., вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у Литовській Республіці за адресою: АДРЕСА_1 повіт. Батько дитини був повідомлений про місце проживання дитини, але жодного разу до сина не навідався.

Відповідно до копії заяви від 29.01.2024, поданої ОСОБА_4 (представником скаржника) головному державному виконавцю Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвій М.С., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 отримали тимчасовий захист в Литовській Республіці, що підтверджується цифровими посвідками на тимчасове проживання в Литовській Республіці, які видані 05.03.2023 (копії вказаних посвідок були додані до зазначеної заяви).

Згідно з копією постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною від 22.02.2024, винесеної головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвою М.С. у виконавчому провадженні №73552202, постановлено визначити місце побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , щотижня у понеділок з 16:30 год. до 18:30 год. та у суботу з 10:00 год. до 12:00 год. без присутності матері.

З копії постанови про накладення штрафу від 12.03.2024, винесеної головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвою М.С. у виконавчому провадженні №73552202, вбачається, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному ч.1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», тому постановлено накласти на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до копії постанови про накладення штрафу від 18.03.2024, винесеної головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвою М.С. у виконавчому провадженні №73552202, за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 3400,00 грн.

Згідно з копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.03.2024, винесеної головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвою М.С., постановлено встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до виконання рішення суду (виконавчий лист №2/489/879/22 (489/8131/21) виданий 07.12.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва).

З копій доданих до скарги матеріалів (зокрема, супровідних листів) вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2023; копія постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною від 22.02.2024; копія постанови про накладення штрафу від 12.03.2024; копія постанови про накладення штрафу від 18.03.2024; копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.03.2024; виклик державного виконавця надсилалися скаржнику (боржнику) ОСОБА_1 . головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець Лосєвою М.С. за адресою: АДРЕСА_2 (виконавчий лист №2/489/879/22 (489/8131/21) виданий 07.12.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва).

Відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції.

Тобто розгляд скарг на рішення, дії та бездіяльності державного та приватного виконавця розглядаються в порядку, визначеному ЦПК України, лише щодо виконавчих документів, виданих судами за результатами розгляду цивільних справ.

Згідно з положенням ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, в тому числі: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Як слідує з матеріалів справи, скаржник серед іншого оскаржує постанови державного виконавця про накладення штрафів.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору,постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Як встановлено частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою вказаної статті закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року у справі №545/2246/15-ц (провадження №14-639цс18), від 19 травня 2020 року у справі №754/2223/15-ц (провадження №14-568цс19), а також у постановах Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі №361/1222/20, від 09 квітня 2020 року у справі №758/6070/19.

З урахуванням зазначених норм права та судової практики, вимоги скарги про скасування постанов державного виконавця про накладення штрафів підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. А відтак, провадження у вказаній частині вимог скарги підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України суд

ухвалив

Закрити провадження по скарзі ОСОБА_1 в частині оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу.

Роз`яснити заявнику його право на оскарження постанов про накладення штрафу і порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 02.08.2024.

Суддя В. В. Кокорєв