Справа № 372/235/24
Провадження № 2-782/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ленди С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування арешту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила суд:

- зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено в межах виконавчого провадження Державною виконавчою службою Обухівського районного управління юстиції, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, виданий б/н 24.02.2006 року, де боржником зазначена померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , реєстраційний номер обтяження: 2906714 від 23.02.2006 року;

- визнати право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина за законом на майно, а саме однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємці першої черги на спадщину померлої відсутні. Позивач є рідною сестрою померлої ОСОБА_4 і як спадкоємець за законом другої черги у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак від нотаріуса їй стало відомо, що на спадкове майно накладено арешт. 16.10.2023 року позивач звернулась до Обухівського відділу держаної виконавчої служби, однак інформаційним листом позивача повідомили, що відомості про накладення арешту на майно померлої відсутні та надати інформацію не має можливості у зв`язку із знищенням архівних справ. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду 13.02.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду 26.02.2024 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду 21.03.2024 року прийнято відмову позивача від позову в частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та закрито провадження у справі у даній частині позовних вимог, залучено до участі у справі у якості третьої особи Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою суду від 29.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача - адвоката Каращука В.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Представник Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.09.2023 року, актовий запис № 214.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на майно померлої, а саме: на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, позивач як спадкоємець за законом другої черги, звернулася 18.09.2023 року до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Хафусова В.В. із заявою про прийняття спадщини померлої ОСОБА_4 .

Також, спадкоємцями за законом другої черги є відповідачі у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується відомостями зі спадкової справи № 11/2023 від 18.09.2023 року.

Разом із цим, відповідно до інформації від 06.11.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухомо майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 353138517 - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , накладений арешт на підставі постанови ДВС Обухівського районного управління юстиції від 21.02.2006 року.

16.10.2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з заявою до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати інформацію щодо накладання арешту на майно померлої ОСОБА_4 .

У відповідь листом № 54493 від 16.10.2023 року Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що відомості про накладення арешту на майно ОСОБА_4 відсутні у зв`язку зі знищенням архівних справ. Відтак, для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту запропоновано звернутися до суду.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для захисту прав позивача щодо володіння та користування спадковим майном, як спадкоємця за законом другої черги померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).

Як слідує з матеріалів справи, на нерухоме майно, що входить до складу спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , накладений арешт на підставі постанови ДВС Обухівського районного управління юстиції від 21.02.2006 року, що підтверджується інформацією від 06.11.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухомо майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Разом із цим, за даними Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відомості про накладення арешту на майно ОСОБА_4 відсутні у зв`язку зі знищенням архівних справ.

Суд приймає до уваги, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємицею за законом другої черги, яка позбавлена можливості оформити право власності в порядку спадкування за законом, що свідчить про порушення прав позивача.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.07.2023 року в справі № 214/2305/20.

Таким чином, оскільки відомості щодо здійснення виконавчого провадження, в межах якого органом виконавчої служби в 2006 році накладений арешт на спірне нерухоме майно, відсутні, у той час як обтяження у вигляді арешту квартири перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову.

При цьому, за фактичних обставин у цій справі, встановлених на підставі наданих сторонами доказів, іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,12,13,81,89,247,258-259,263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти арешт з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , накладений у межах виконавчого провадження Державною виконавчою службою Обухівського районного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № б/н від 21.02.2006 року, де боржником значиться померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , реєстраційний номер обтяження: 2906714 від 23.02.2006 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Т.Г. Сташків