Справа №504/3405/23
Провадження №2/504/869/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
27.05.2024с-ще Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
секретаря Завади Ю.А.,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: не зазначений у позові) про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17 вересня 2022 року близько 16 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом марки «DAF FT 95 XF», держномер НОМЕР_2 з напівпричепом «Ellinghans K-STA 24-40/6» н/з НОМЕР_3 в місті Одеса проспект Добровольського, 114 ОСОБА_2 , не стеживши за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з керованим мною транспортним засобом «Кіа» н/з НОМЕР_4 ., яким рухався позивач в правій смузі попутного напрямку, в результаті чого його автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди,чим порушив пп.2.3 (6), 2.10 (а), 10.1 Правил дорожнього руху.
Згідно постанови Суворовського районного суду Одеської області від 06 лютого 2023 року встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ст. 122-4 КАП України- порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів,шляхів,шляхових споруд чи іншого майна та залишив місце ДТП.
Враховуючи те, що на момент розгляду справи з моменту вчинення правопорушення закінчився трьохмісячний строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення провадження по справі закрито.
Позивач вважає, що вина відповідача в ДТП доведена повністю, а справа закрита з нереабілітуючих підстав. Зазначає, що ОСОБА_2 обіцяв відремонтувати автомобіль позивача, але цього не зроблено по теперішній час, тому в квітні 2023 року позивач звернувся до судових експертів з проханням провести транспортно-товарознавче дослідження його автомобіля за фактом ДТП з питаннями визначення вартості матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля КІ ОРТІМА, реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП, яке відбулося 17.09.2022 року.
Одночасно до суми відшкодування додано витрати на експертні послуги які склали 4000 гривен та не виплачена франшиза в розмірі 2600 гривен.
В судове засіданні відповідач не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце його проведення шляхом надсилання повістки на зареєстровану адресу, проте поштовий конверт повернутий з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Позивач будучи належним чином сповіщеним у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2022 року близько 16 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом марки «DAF FT 95 XF», держномер НОМЕР_2 з напівпричепом «Ellinghans K-STA 24-40/6» н/з НОМЕР_3 в місті Одеса проспект Добровольського, 114 ОСОБА_2 , не стеживши за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з керованим мною транспортним засобом «Кіа» н/з НОМЕР_4 ., яким рухався позивач в правій смузі попутного напрямку, в результаті чого його автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди,чим порушив пп. 2.3 (6), 2.10 (а), 10.1 Правил дорожнього руху.
Дії водія ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеса від 06.02.2023 провадження в справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушень передбачених ст.ст. 124, 122-4 КлАП України закрито на підставі ч. 1 п.7 ст. 247 КпАП України у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладенн адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Суворовського районного суду м. Одеса від 06.02.2023, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до якої провадження у справі закрито.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.09.2022 пошкоджений транспортний засіб «Кіа» н/з НОМЕР_4 ., власником якого є ОСОБА_1 .
Нормою ч. 1, п. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
За змістом ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Окрім тогор, ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Враховуючи, що відповідач не звертався до суду з заявою про вирішення питання передачі йому майна, що має певну цінність, суд дане питання, з урахуванням принципу диспозитивності, не вирішував. Вказане відповідає висновкам, викладених у постанові Верховного Суду від 13 травня 2019 року справа № 369/2403/17ц (особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд).
З урахуваннням наведенного суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати за проведення експертизи у розмірі 4000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 13.04.2023.
Статтею 1167 ЦК Українивизначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться впостанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Відповідно до вимог п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності.
При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою.
Так судом встановлено, що позивачу завдано моральна шкода, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті ДТП як при безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього.
Проте доказів спричинення моральної шкоди ОСОБА_1 , зокрема спричинення тілесних ушкоджень чи звернення до лікарської установи у зв`язку з понесиними душевними хвилуваннями чи моральними старжданнями позивачем не надано.
Натомість, враховуючи, що останній все таки поніс негативні наслідки в якості стресу, зміни у його повсякденному житті та не зручності у пересуванні, з огляду на встановлені у даній справі обставини, суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що сума у розмірі 5000 грн. буде співмірною до заподіяної шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 200, 258-259, 263-265, 267-268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту його отримання в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Суддя В. К. Барвенко