ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» серпня 2024 року

м. Харків

справа № 632/63/24

провадження № 22ц/818/2449/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Маміної О. В., Пилипчук Н. П.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2024 року в складі судді Библіва С.В.

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позовна заява мотивована тим, що вона є бабою, а ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір якого померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначила, що онук ОСОБА_4 мешкає разом з нею на підставі рішення виконкому Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області, на утримання якого з відповідача за рішенням Первомайського міськрайонного суду від 26 вересня 2022 року стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки від доходів батька. Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 19 січня 2023 року зазначене вище рішення змінено; в частині позбавлення батьківських прав відповідача щодо сина ОСОБА_4 -скасовано, а в іншій частині рішення про стягнення аліментів залишено без змін.

Посилалася на те, що у онука ОСОБА_4 є батько, який має обов`язок по матеріальному утриманню дитини. В свою чергу її не визнано опікуном онука.

Зазначила, що з часу встановлення місця проживання ОСОБА_4 з нею вони зверталися за медичною допомогою. ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Первомайська центральна районна лікарня» з 16 грудня 2022 року по 26 грудня 2022 року.

24 серпня 2023 року йому вимушені були зробити магнітно-резонансну томографію. Отже вона понесла витрати на лікування дитини в сумі 4 742,15 грн.

Вказала, що з вересня 2023 року ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання з оплатою вартості на договірних засадах Харківського національного університету внутрішніх справ ІІІ-ІV рівня акредитації. Вартість за весь строк навчання становить 108 000 грн, щомісячна оплата 2 700,00 грн. На виконання умов договору нею було перераховано 13 500,00 грн.

Вважала, що відповідачу необхідно попередньо фінансувати оплату за навчання сина до червня місяця 2024 року включно у загальній сумі 13 500,00 грн.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 18 242,15 грн; стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попереднє фінансування у загальній сумі 13 500,00 грн (по 2700,00 грн щомісячно), тобто до досягнення дитиною повноліття та закінчення навчального 2023/2024 року.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, які вона понесла на лікування та оплату навчання онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в твердій грошовій сумі в розмірі 18 242,15 грн, а також попереднє фінансування на оплату навчання в сумі 13 500,00 грн, а всього 31 742,15 грн; стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що навчання на договірних засадах у Харківському національному університеті внутрішніх справ не є додатковими витратами в розумінні статті185 СК України. Зазначив, що позивачка не довела необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти за бюджетні кошти. Позивачка не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком. Вказав, що суд першої інстанції не надав оцінки тому, що на його повному забезпеченні знаходиться молодша дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що він сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 . Вибір навчального закладу на платній основі з ним не погоджувався та він дізнався про цей вибір тільки при отриманні позовної заяви. Він отримує заробітну плату в розмірі 8 685,95 грн та не має змоги оплачувати навчання за контрактом. Посилався на те, що він в добровільному порядку надавав сину кошти на лікування та витрати на лікування не додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України.

15 липня 2024 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважала рішення суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою та виклала доводи позовної заяви.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка довела належними доказами суму додаткових витрат на дитину, яка підлягає стягненню з відповідача.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 (а.с.15).

22 лютого 2022 року на підставі рішення комісії з захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області визначено тимчасове місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із рідною бабою ОСОБА_1 за місцем її реєстрації та проживання у АДРЕСА_1 (а.с.16-18).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2022 року у справі № 632/447/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 30 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти за минулий період на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні за період з 01 лютого 2022 року і до 29 травня 2022 року включно. Зараховано при стягненні аліментів за минулий період сплачені відповідачем безпосередньо на користь дитини аліменти у розмірі 4 950,00 грн, сплачені трьома траншами по 1 650,00 грн у період липень-вересень 2022 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого при зверненні до суду судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 992,40 грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за розгляд вимоги про стягнення аліментів у суді у розмірі 992,40 грн (а.с.19-22).

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2022 року в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено, в іншій частині залишено без змін; попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_2 покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області (а.с.5-9).

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5747 загально-соматичне (неврологічне) відділення, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16 грудня 2022 року по 26 грудня 2022 року перебував в стаціонарі Комунального некомерційного підприємства «Первомайська центральна районна лікарня» з діагнозом вертеброгеннаторакоалгія зі стійким та вираженим больовим та міотонічним синдромами, обмеженням статико-динамічної функції хребта, диспластичний вертебральний остеохондроз, S-образний сколіоз. Лікування: мовіксикам, вітацертин, мускомед, артрокол, тізалуд, ІМТ, ЛФК, масаж. Лікувальні і трудові рекомендації: спостереження невропатолога, вертебролога, сімейного лікаря; дотримання ортопедичного режиму; ЛФК (а.с.26).

Аналогічна інформація викладено в довідці Комунального некомерційного підприємства «Первомайська центральна районна лікарня» (а.с.56).

З копії товарного чеку від 16 грудня 2022 року вбачається, що придбано наступні ліки: мовіксикам 2 шт. ціна 492,00 грн; вітаксон 2 шт. ціна 504,00 грн; мускомед 1 шт. ціна 459,00 грн; артрокол 2 шт. ціна 450,00 грн; тізалуд 1 шт. ціна 300,00 грн (а.с.27).

З копій фіскальних чеків вбачається, що 12 травня 2023 року придбано німід та німесил на загальну суму 63,56 грн; 02 травня 2023 року придбано карвеліс на суму з урахуванням знижки 190,99 грн; 29 червня 2023 року придбано лактокапс., називін, тайгерон, татумверде, хепілор на загальну суму 782,60 грн (а.с.28).

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1082 обласного дитячого неврологічного відділення УЦП МСД Лозівського району ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15 лютого 2023 року по 17 лютого 2023 року перебував в стаціонарі з діагнозом органічне ураження головного мозку з пароксизмальними станами, транзиторніцерембральні і німічні напади, невус, тромбоцитопатія. Рекомендовано нагляд сімейного лікаря, невролога, проведення МРТ головного мозку (а.с.58).

Також матеріали справи містять копії направлення на дослідження магнітно-резонансної томографії, дослідження магнітно-резонансної томографії головного мозку проведеної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та копію фіскального чеку від 24 серпня 2023 року про оплату магнітно-резонансної томографії головного мозку в розмірі 1 500,00 грн (а.с.29,30,59,60).

14 серпня 2023 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 для здобувача вищої освіти ОСОБА_3 укладено договір № 575/1 про надання платної освітньої послуги. За умовами цього договору загальна вартість освітньої послуги становить 108 000,00 грн. Плата за один навчальний рік складає 27 000,00 грн. Навчальні роки 2023/2027. Щомісячна оплата в сумі 2 700,00 грн (а.с.35-36).

Із копії квитанції від 06 вересня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_3 у Харківському національному університеті внутрішніх справ 13 500,00 грн (а.с.31).

За довідкою Харківського національного університету внутрішніх справ № 2/171с від 12 вересня 2023 року ОСОБА_3 дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання з оплатою вартості навчання на договірних засадах Харківського національного університету внутрішніх справ ІІІ-ІV рівня акредитації. Зараховано на навчання з 01 вересня 2023 року наказом ХНУВС від 14 серпня 2023 року № 480. Передбачуваний термін закінчення навчання та присвоєння ступеня вищої освіти «бакалавр» червень 2027 року (а.с.34).

Як вбачається з копії довідки № 35 від 28 березня 2024 року ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Терра» з 21 березня 2022 року. На даний момент займає посаду водія автотранспортних засобів. Нарахований дохід за період з 01 вересня 2023 року по 29 лютого 2024 року 77 208,52 грн. Сума ПДФО за цей же період 13 897,53 грн, військовий збір за цей же період 1 158,13 грн (а.с.47).

Як вбачається з довідки комунального закладу «Первомайський ліцей № 2» Первомайської міської ради Харківської області № 88 від 01 квітня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно навчається у цьому ліцеї в 4-а класі і знаходиться на утриманні батька, ОСОБА_2 (а.с.48).

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21).

Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Наведені висновки щодо застосування статті 185 СК України підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи з 16 грудня 2022 року по 26 грудня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебував в стаціонарі Комунального некомерційного підприємства «Первомайська центральна районна лікарня» з діагнозом вертеброгеннаторакоалгія зі стійким та вираженим больовим та міотонічним синдромами, обмеженням статико-динамічної функції хребта, диспластичний вертебральний остеохондроз, S-образний сколіоз. Лікування: мовіксикам, вітацертин, мускомед, артрокол, тізалуд, ІМТ, ЛФК, масаж. Лікувальні і трудові рекомендації: спостереження невропатолога, вертебролога, сімейного лікаря; дотримання ортопедичного режиму; ЛФК.

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1082 обласного дитячого неврологічного відділення УЦП МСД Лозівського району ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15 лютого 2023 року по 17 лютого 2023 року перебував в стаціонарі з діагнозом органічне ураження головного мозку з пароксизмальними станами, транзиторніцерембральн і інімічні напади, невус, тромбоцитопатія. Рекомендовано нагляд сімейного лікаря, невролога, проведення МРТ головного мозку.

Також матеріали справи містять копії направлення на дослідження магнітно-резонансної томографії.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що витрати на лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є витратами, пов`язаними з хворобою дитини, що є у розумінні статті 185 СК, додатковими витратами.

Разом з тим, судова колегія не погоджується із заявленим позивачкою розміром цих додаткових витрат, оскільки як вбачається з виписок із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено наступне лікування: мовіксикам, вітацертин, мускомед, артрокол, тізалуд, ІМТ, ЛФК, масаж, а також проведення МРТ головного мозку.

З наданих ОСОБА_1 копії чеків вбачається, що за призначенням лікаря нею 16 грудня 2022 року придбано наступні ліки: мовіксикам 2 шт. ціна 492,00 грн; вітаксон 2 шт. ціна 504,00 грн; мускомед 1 шт. ціна 459,00 грн; артрокол 2 шт. ціна 450,00 грн; тізалуд 1 шт. ціна 300,00 грн, на загальну суму 2 205,00 грн.

Також 24 серпня 2023 року нею здійснено оплату магнітно-резонансної томографії головного мозку в розмірі 1 500,00 грн.

В свою чергу з копій фіскальних чеків вбачається, що 12 травня 2023 року придбано німід та німесил на загальну суму 63,56 грн; 02 травня 2023 року придбано карвеліс на суму з урахуванням знижки 190,99 грн; 29 червня 2023 року придбано лактокапс., називін, тайгерон, татумверде, хепілор на загальну суму 782,60 грн. Тобто, зазначені медичні препарати не були призначені лікарем, тому стверджувати про їх необхідність підстави відсутні.

Таким чином загальна сума додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, які зумовлені хворобою дитини становить 3 705,00 грн, які і підлягають стягненню з відповідача.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат у зв`язку із навчанням дитини, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 14 серпня 2023 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 для здобувача вищої освіти ОСОБА_3 , укладено договір № 575/1 про надання платної освітньої послуги. За умовами цього договору загальна вартість освітньої послуги становить 108 000,00 грн. Плата за один навчальний рік складає 27 000,00 грн. Навчальні роки 2023/2027. Щомісячна оплата в сумі 2 700,00 грн

Як вбачається з копії квитанції від 06 вересня 2023 року ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_3 у Харківському національному університеті внутрішніх справ 13 500,00 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 (провадження № 61-19103св19) зазначив, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Крім того, позивачка не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Аналізуючи наведеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення цих позовних вимог.

Таким чином оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 11,67%, тому судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 11,67 грн підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково на 88,33%, тому судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 604,78 грн підлягає компенсації ОСОБА_2 за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2024 року змінити, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 попереднього фінансування на оплату навчання в сумі 13 500,00 грн і в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

Зменшити суму стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат, які вона понесла на лікування та оплату навчання онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в твердій грошовій сумі з 18 242,15 грн до 3 705,00 грн, а всього зменшенню підлягає сума з 31 742,15 грн до 3 705, 00 грн.

Розмір стягнутого з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору за подання позову зменшити з 1 211,20 грн до 11,67 грн.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в розмірі 1 604,78 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О. В. Маміна

Н. П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 19 серпня 2024 року.