ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11476/24

Провадження № 22-ц/4820/1378/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Держави російська федерація в особі представника Посольства держави російська федерація в Німеччині про відшкодування майнової та моральної шкоди (суддя Стефанишин С.Л.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Німеччині про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В обґрунтування позову зазначала, що з 2014 року російська федерація здійснює військову агресію проти України, а з 24 лютого 2022 року триває ще одна фаза збройної агресії російської федерації проти України - повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію Україну. Дані дії російської федерації та очевидна бездіяльність Держави Україна, яка допустила до військового конфлікту з російською федерацією, привели до порушення прав позивача, в тому числі і права на мир.

Зазначала, що російська федерація своїми протиправними діями заподіяла як матеріальну, так і немайнову шкоду не тільки Україні, а й її громадянам, порушуючи їхні права, у тому числі право на життя, право мирно володіти та розпоряджатися своїм майном і майновими правами, як на території АРК, Донецької та Луганської областей, а також на шельфі Чорного моря в економічній зоні України. Таким чином, російська федерація несе відповідальність за порушення прав та свобод Українського народу та за незаконну експропріацію майна громадян України, які проживають на її території.

Вказувала, що стягнення з російської федерації на її користь майнової шкоди в розмірі 24583718 грн 34 коп., завданої внаслідок експропріації російською федерацією природних ресурсів Українського народу під час незаконної збройної агресії проти України буде адекватним та відповідатиме принципам пропорційності та розумності.

Крім того, посилалася на те, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України вона зазнала душевних страждань і приниження, перенесла неодноразові стреси і побоювання за свою безпеку, безпеку своїх близьких та дітей, були порушені її нормальні життєві зв`язки та погіршились відносини з оточуючими людьми, вона вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушених прав, в тому числі неодноразово змушена був переховуватися у непристосованих бомбосховищах під час оголошення повітряних тривог. Внаслідок війни вона втратила можливість спокійно, з насолодою працювати, а наразі докладає значних зусиль для подолання цієї апатії. Вважає, що одноразове відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000000 грн буде законним, свідчитиме про унітарність Держави Україна та усталеним звичаям, як в міжнародному праві, так і в Державі Україна.

А тому, просила суд стягнути з держави російська федерація на її користь 24 583 718 грн 34 коп. майнової шкоди та 3000000 грн моральної шкоди, а всього 27 583 718 грн 34 коп.; стягнути з Держави Україна на її користь 1 грн моральної шкоди, завданої порушенням її прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк п`ять днів для усунення вказаних в ухвалі недоліків щодо сплати судового збору та необхідності зазначення в чому полягає завдана їй шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань вона виходила та якими доказами це підтверджується.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що на виконання ухвали про залишення позову без руху, позивач подала заяву про усунення недоліків, проте зазначені в ухвалі суду недоліки не усунула.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, посилається на порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху, позивачем було подано заяву про усунення недоліків, в якій було обґрунтовано можливість звільнення від сплати судового збору, а саме, моральна шкода в позовній заяві була обґрунтована проведенням воєнних дій на території України, російська федерація порушила її право на землю, надра, атмосферне повітря, водні та інші ресурси, оскільки позивачка наразі обмежена у використанні цих природних благ.

Окрім того, позовна заява обґрунтована завданням моральної шкоди внаслідок воєнних дій на території України а тому на позивача у даній справі поширюються положення п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Таким чином, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Держави російська федерація в особі представника Посольства держави російська федерація в Німеччині про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк п`ять днів для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Підставами для залишення позову без руху стало те, що позивачем у позовній заяві не зазначено, у чому полягає завдана їй шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань вона виходила та якими доказами це підтверджується. Крім того, вказано, що підстави заявлених позивачем позовних вимог до російської федерації не є тотожними підставам, які зазначені у п.22 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому такі вимоги підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах. Отже, позивач повинна сплатити судовий збір за заявлення позовної вимоги до російської федерації про відшкодування моральної шкоди у розмірі 45000 грн та майнової шкоди у розмірі 15140 грн та надати до суду документи, що підтверджують його сплату.

Вказану ухвалу ОСОБА_1 отримала 10.05.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 14.05.2024 подала заяву про усунення недоліків, яку обґрунтовано тим, що моральна та матеріальна шкода завдані їй у зв`язку з проведенням воєнних дій на території України, російська федерація порушила її право на землю, надра, атмосферне повітря, водні та інші ресурси, оскільки позивачка наразі обмежена у використанні цих природних благ. Вказала на наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу. Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунула недоліки позовної заяви.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

Так, форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

За змістом п. 3 ч 3, ч. 4 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначенні ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про не усунення позивачем недоліків, що визначені ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 29.04.2024.

Положеннями ч.4 ст.10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка приведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 08 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Позивач звернулася до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини територій України. Вказані вимоги є підставою для звільнення її від сплати судового збору згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів вважає, що позивач виконала вимоги ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 22.05.2024, а тому підстав для визнання неподаною і повернення позовної заяви ОСОБА_1 у суду першої інстанції не було.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи та аргументи позивача, викладені як в позовній заяві, так і в заяві про усунення недоліків, належним чином їх не проаналізував у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. А тому, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Держави російська федерація в особі представника Посольства держави російська федерація в Німеччині про відшкодування майнової та моральної шкоди направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 липня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай