Справа № 276/1834/24
Провадження по справі 2/276/644/24

У Х В А Л А

15 серпня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою в який просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 22 000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. завданої внаслідок залиття квартири

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки її подано з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додано квитанції про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документів, що підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду із вищевказаним позовом позивач подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, оскільки він перебуває у скрутному майновому стані.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» регулює питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року).

Крім того, у постанові від 14 січня 2023 року у справі № 0940/2276/18 Верховний Суд, формулюючи питання про застосування приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір», зазначив, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Дослідивши клопотання та докази, надані позивачем, на підтвердження вказаних ним обставин, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки на підтвердження тяжкого майнового становища доказів не надано, умови, визначені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не підтверджені.

Згідно з наданими позивачем індивідуальних відомостей із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру Загальнообов`язкового державного соціального страхування, розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік. Крім цього, суду не надано інших доказів, що свідчать про його тяжке майнове становище.

За таких обставин, позивачем не доведено підстав для звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Верховний Суд у своїй постанові від 28.11.2018 року по справі № 761/11472/15-ц дійшов висновку, що доводи касаційної скарги про те, що відшкодування моральної шкоди є вимогою немайнового характеру є безпідставними, оскільки відшкодування моральної шкоди визначено сумою грошових коштів, тому заявлена позовна вимога є майновою.

Отже, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає сплаті, як за вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028 гривень.

Враховуючи заявлені вимоги та ціну позову, позивачу слід сплатити судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та надати суду оригінал відповідної квитанції.

Реквізити для сплати судового збору:

Володарсько Волинський районний суд,

ГУК у Житомирській області

/ТГ смт.Хорошів/22030101

р/р UA0006751,

, ККД 22030101

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовити, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175-177, 185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення відмічених в ухвалі недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити позивача, що у випадку, якщо в зазначений строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Збаражський