Справа № 157/871/24
Провадження №2/157/322/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 липня 2024 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ейс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №899101625.

Позов мотивовано тим, що 10 березня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 966239496 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 14200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 10 березня 2020 року перерахувало грошові кошти в сумі 14200 грн на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , що свідчить про прийняття останнім пропозиції кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі.

Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020 становить 25205 грн 66 к., яка складається з наступного: 13322 грн 46 к. заборгованість по кредиту; 11883 грн 20 к. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020 згідно з реєстром прав вимоги №98 від 08.09.2020. Відповідно до укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» додаткових угод №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021 було продовжено строк дії вказаного договору факторингу до 31 грудня 2022 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін.

Надалі, 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020 згідно з реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023. Згідно з укладеними між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» додатковими угодами №2 від 03.08.2021, №3 від 30.12.2022 було продовжено строк дії вказаного договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишилися без змін.

У подальшому, 04 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу №04/08/23-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020 згідно з реєстром боржників №04/08/23-01 від 04.08.2023.

В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами право вимоги за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 25205 гривень 66 копійок.

Позивач належним чином повідомив боржника про заборгованість за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020, а саме 01.03.2024 відправив лист-повідомлення, в якому зазначив про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Проте, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020 у розмірі 22205 грн 66 к. та понесені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав.

Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 10 березня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №966239496, який підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису, тобто у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 53 зворот 55).

Згідно із вказаним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 14 200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку та у спосіб, визначеними цим договором, додатках до нього та правилах. Кредит надається строком на 126 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 369,66 відсотків річних від суми кредиту зав весь час користування ним, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.

Таким чином, у вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.

Відповідно до умов вказаного договору товариство надало ОСОБА_1 кредит шляхом зарахування на платіжну картку останнього зазначену у заявці на отримання грошових коштів у кредит від 10.03.2020 (а.с. 33) суму коштів у розмірі 14 200 грн, що стверджується довідкою №04/2024 Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 17-18) та платіжним дорученням №dc05f36c-3a5d-4496-a20c-f3a6e2f743d4 від 10 березня 2020 року (а.с. 19).

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року було укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с. 74-77), строк дії якого було продовжено до 31 грудня 2022 року згідно з укладеними між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» додатковими угодами №19 від 28.11.2019 (а.с. 73), №26 від 31.12.2020 (а.с. 68), №27 від 31.12.2021 (а.с. 67). Відповідно до умов вказаного договору факторингу до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020, що вбачається з довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №966239496/ФК від 20.05.2024 (а.с. 10). Передача права вимоги відбулася згідно реєстру прав вимоги №98 від 08.09.2020 року (а.с. 65-66).

Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 05 серпня 2020 року було укладено договір факторингу №05/0820-01 (а.с. 58-60), строк дії якого було продовжено до 30 грудня 2024 року згідно з укладеними між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» додатковими угодами №2 від 03.08.2021 (а.с. 57) та №3 від 30.12.2022 (а.с. 56). Відповідно до умов вказаного договору факторингу до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020. Передача права вимоги відбулася згідно реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 (а.с. 50-51).

Між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» 04 серпня 2023 року було укладено договір факторингу № 04/08/23-01 (а.с. 44-47), відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 966239496 від 10.03.2020. Передача права вимоги відбулася згідно реєстру боржників від 04.08.2023 (а.с. 42-43).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За наведених обставин, ТОВ «ФК «Ейс» є новим кредитором у правовідносинах, які виникли на підставі кредитного договору №966239496 укладеного 10 березня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором № 966239496 від 10.03.2020, у зв`язку з чим у нього існує заборгованість, яка станом на 03 травня 2024 року становила 25 205 грн 66 к., з яких: 13 322 грн 46 к. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 883 грн 20 к. сума заборгованості за відсотками (а.с. 49, 63-64, 80).

Позивач повідомив відповідача про заборгованість за кредитним договором №966239496 від 10.03.2020, що вбачається з листа №61/ВМ від 28.02.2024 (а.с. 40), проте відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором.

З огляду на викладене, оскільки сума заборгованості відповідача по кредитному договору підтверджена належно проведеним розрахунком, тому саме такий її розмір слід стягнути на корить позивача.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача всі понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 205, 207, 512, 514, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629, 638, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 966239496 від 10 березня 2020 року в сумі 25 205 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ять) гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.

Дане рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005, м. Київ, 02090, код ЄДРПОУ 42986956; відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий: Б.С. Гамула