Справа № 128/2911/24
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі посольства російської федерації в Україні про стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі посольства російської федерації в україні про стягнення моральної шкоди.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву підписано не позивачем, а іншою особою, ОСОБА_2 .

При цьому, до позовної заяви долучено копії рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.10.2004 та від 19.11.2004 про визнання ОСОБА_1 недієздатним та призначення ОСОБА_2 його опікуном.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 1 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, що встановлено ч. 1 ст. 40 ЦК України.

Та згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

При цьому, згідно ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Тобто на даний час максимальний строк дії рішення суду про визнання особи недієздатною становить два роки, який, враховуючи рішення суду про визнання позивача недієздатним 10.10.2004, вже сплив, а отже в силу ч. 6 ст. 300 ЦПК України позивач не може вважатися недієздатним на даний час, оскільки інше тлумачення цивільно-процесуального закону свідчило б про безпідставне звуження прав позивача.

Жодних інших документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_2 як представника позивача на вчинення підпису позовної заяви від його імені, суду не надано, оскільки позивач є повнолітнім.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, згідно якого, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду, та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Враховуючи викладене та вимоги ЦПК України, за якими позовна заява за відсутності представника повинна бути підписана саме позивачем, позовну заяву слід повернути, оскільки вона підписана не позивачем, а особою, повноваження якої на здійснення представництва позивача в суді на даний час не підтверджено жодним наданим суду документом.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі посольства російської федерації в Україні про стягнення моральної шкодиповернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: