КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 824/55/24 Головуючий суддя: Олійник В.І.
провадження № 22-вк/824/57/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі головуючого судді: Олійника В.І., при секретарі Курченко С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інновейшн груп» (INNOVATION GROUP KFT) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів від 25 липня 2023 року у складі одноособового арбітра Кевіна Хейлока у справі за позовом компанії INNOVATION GROUP KFT до Компанії STAROF SHIPPING SA про стягнення збитків, відсотків та арбітражних витрат, -

в с т а н о в и в :

09 травня 2024 року Товариствоз обмеженою відповідальністю «Інновейшн груп» (INNOVATION GROUP KFT) звернулося до Київського апеляційного суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів від 25 липня 2023 року, в якій просило:

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів від 25 липня 2023 року у складі одноособового арбітра Кевіна Хейлока у справі за позовом компанії INNOVATION GROUP KFT до Компанії STAROF SHIPPING SA про стягнення збитків, відсотків та арбітражних витрат.

Видати виконавчий лист про примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів від 25 липня 2023 року, про стягнення з Компанії STAROF SHIPPING SA (СТАРОФ ШИЛІНГ СА) на користь компанії INNOVATION GROUP KFT (Товариство з обмеженою відповідальністю «Інновейшн груп», вулиця Лайоша Кошута, 73, Візлаш, 3128, Угорщина):

- суму збитків у розмірі 977 786,04 доларів США (дев`ятсот сімдесят сім тисяч сімсот вісімдесят шість доларів США та чотири центи), а також складні відсотки на суму збитків за ставкою 4.5% річних, що нараховуються із проміжком у три місяці, починаючи з 4 листопада 2022 року до моменту повного відшкодування збитків;

- арбітражні витрати, пов`язані з розглядом справи арбітражем при Лондонській асоціації морських арбітрів у розмірі 13 750 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят) фунтів стерлінгів, а також складні відсотки на суму арбітражних витрат за ставкою 4.5% річних, що нараховуються із проміжком у три місяці, починаючи з 25 липня 2023 року до моменту повної сплати витрат;

Стягнути з компанії STAROF SHIPPING SA (СТАРОФ ШИЛІНГ СА) на користь компанії INNOVATION GROUP KFT (Товариство з обмеженою відповідальністю «Інновейшн груп»; вулиця Лайоша Кошута, 73, Візлаш, 3128, Угорщина) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 513 гривень, понесені витрати на правничу допомогу і суму витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Заяву обгрунтовано тим, що 25 липня 2023 року міжнародним комерційним арбітражем при Лондонській асоціації морських арбітрів (англ. LMAA) відповідно до Арбітражного Регламенту Лондонської асоціації морських арбітрів 2021 року (англ. LMAA Terms 2021), чинного на момент арбітражу, у складі одноособового арбітра пана Кевіна Хейлока було прийнято остаточне арбітражне рішення (далі - «Арбітражне рішення») у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю«Інновейшн груп» (англ. INNOVATION GROUP KFT) (далі - «Стягувач») проти СТАРОФ ШИПІНГ СА (англ. STAROF SHIPPING SA) (далі - «Боржник»; Стягувач та Боржник далі разом іменуються як «Сторони»).

Вказує, що даним Арбітражним рішенням було задоволено позовні вимоги Стягувача, зобов`язано Боржника сплатити на користь Стягувана суму збитків, які виникли за договором чартеру (фрахтування) судна на рейс у розмірі 977 786.04 доларів США (дев`ятсот сімдесят сім тисяч сімсот вісімдесят шість доларів США та чотири центи), а також складні відсотки на них за ставкою 4.5% що нараховуються із проміжком у три місяці, починаючи з 4 листопада 2022 року і до дати платежу Боржником та арбітражні витрати.

Зазначає, що боржник на вимогу Стягувача Арбітражне рішення добровільно не виконав, тому Стягувач звертається до суду із цією заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу згідно із частиною 1 статті 474 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Міжнародним договором, який передбачає визнання та виконання іноземних арбітражних рішень є Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (м. Нью-Йорк, США), яка набрала чинності для України 08 січня 1961 року. Україна, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, Угорщина та Туреччина є учасницями Конвенції.

Також вказує, що на території України знаходиться майно Боржника, а саме: морське судно M/V «SKYMOON 1» (IMO № 8311522) (далі - «Судно»).

Факт того, що судно є майном Боржника, а Боржник є єдиним його власником підтверджується витягом із веб-сайту Equasis (equasis.org) (міжнародний веб-сайт, який публікує достовірну інформацію про судна та їх власників).

Згідно інформації з веб-сайту MarineTraffic, станом на подання цієї заяви Судно знаходиться в межах акваторії ТОВ «СУДНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «ОКЕАН», що також підтверджується тим, що Судно завантажувалось 24 лютого 2022 року на території заводу на одному з причалів, що підтверджується Сюрвеєрським звітом про перевірку Судна від 09 вересня 2022 року. Після початку повномасштабної війни Російської Федерації проти України, порти Миколаєва були заблоковані і всі судна, що були в цьому порті на момент початку війни, в тому числі Судно, досі залишаються в цьому порті.

Зазначає, що ще одним доказом того, що Судно знаходиться на території ТОВ «СУДНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «ОКЕАН» є лист Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського Морського Порту) №287/18-04-05/Вих від 12 березня 2024 року, де вказано, що Судно дійсно перебуває біля добудованої набережної ТОВ «СУДНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «ОКЕАН».

Відповідно до ч.3 ст.475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Згідно з ч.1 ст.81 ЗУ «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

За ч.1 ст.82 ЗУ «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч.1 ст.35 ЗУ «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Згідно зі ст.474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. Уразі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Визнання та виконання арбітражних рішень регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 (Нью-Йорк) (далі-Конвенція), яка набрала чинності для України з 08.01.1961.

Нью-Йоркська Конвенція встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

За статтею 4 Конвенції для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: а) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надасться переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською уста новою.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в Главі 3 Розділу IX ЦІІК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційногоарбітражу».

Відповідно до ч.1 ст.482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Згідно вимог ст 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 09 лютого 2022 року Стягувач (фрахтувальник) уклав з Боржником (судновласником) договір чартеру (фрахтування) судна на рейс (далі - «Чартерпартія»), яким зафрахтував морське судно M/V «SKYMOON 1» (IMO № 8311522) для перевезення 3 000.00 метричних тон українських соєвих бобів з морського порту Миколаєва (Україна) до морського порту Туреччини. Застосовним правом до Чартерпартїї є англійське право.

Чартерпартія містить Арбітражну угоду у формі арбітражного застереження, згідно з якою всі спори стосовно укладення та виконання Чартерпартїї передаються до міжнародного комерційного арбітражу, відповідно до арбітражного регламенту Лондонської асоціації морських арбітрів, чинного на момент початку арбітражного розгляду:

Отже, Сторони, 09 лютого 2022 року, уклавши Чартерпартію, уклали також Арбітражну угоду та інкорпорували її в текст Чартерпартії у формі арбітражного застереження. Сторони визнають, що дана Арбітражна угода є дійсною, чинною та неоспорюваною. Сторони не оспорювали дійсність Арбітражної угоди під час арбітражного розгляду та взагалі.

Стягувач уклав Чартерпартію для виконання Контракту № SSB20220225 від 15 лютого 2022 року (далі - «Контракт») , що був укладений між компаніями AGROPROSPERIS GROUP KFT (далі - «Продавець») та BUNGE GIDA SANAYI VE TIKARET AS для поставки приблизно 3 000.00 метричних тон українських соєвих бобів (далі - «Товар») на базисі поставки CIF FO з періодом відвантаження Товару від 15 лютого до 28 лютого 2022 року. Ціна за метричну тонну Товару складала 638 доларів США.

Як зазначає заявник, між Продавцем та Стягувачем був укладений Агентський Договір від 07 лютого 2022 року, яким Продавець був уповноважений на укладення Контракту для продажу Товару.

23 лютого 2022 року Судно прибуло до причалу Миколаївського суднобудівного заводу «Океан», що підтверджується повідомленням про прибуття Судна від тієї ж дати.

Встановлено, що компанія LLC Black Sea Survey (українською ТОВ «Блек Сі Сюрвей») (далі - «Сюрвеєр») була призначена та проінструктована Продавцем на проведення інспекції під час завантаження Товару Стягувана на Судно, визначення його кількості та якості.

Відповідно до Звіту про інспекцію Сюрвеєра від 00:40 до 07:00 24 лютого 2022 року проводились завантажувальні роботи. При цьому, в цей же день Російська Федерація почала повномасштабну війну проти України.

24 лютого 2022 року компанія-експедитор - ТОВ «САМГА» електронною поштою відправила Стягувану проект коносаментів для підтвердження.

25 лютого 2022 року відвантажувальні роботи продовжувались від 10:00 та були зупинені о 17:00. Всього на борт Судна було завантажено 1 532.580 метричних тон Товару .

В цей же день Продавець від імені Стягувача підтвердив проект коносаментів, однак коносаменти, з невідомих для Стягувана причин не були видані та підписані Боржником.

Від квітня до липня 2022 року Стягувач інформував Боржника про бажання Стягувача розвантажити Судно та забрати Товар для уникнення ризиків його пошкодження чи знищення, зважаючи на присутні військові ризики у портах м. Миколаєва.

У липні 2022 року Боржник відмовився розвантажити Товар Стягувача та заявив, що Товар повинен знаходитись на борту Судна для гарантії оплати фрахту за договором Чартерпартії. Зазначає, що утримуючи товар у себе на Судні, Боржник був зобов`язаний вжити належних заходів для безпечного зберігання товару, уникнення його пошкодження чи знищення.

01 серпня 2022 року Стягувач отримав інформацію від судового агента, що Судно було пошкоджене уламками російської ракети та було проінспектоване працівниками МВС та МНС з метою фіксації факту пошкодження та визначення ступеня пошкодження.

Так, за результатами інспекції було встановлено, що пошкодження не є суттєвими для морехідності Судна і ризиків затоплення Судна не було встановлено.

Після даного інциденту Стягувач знову звернувся до Боржника з вимогою надати дозвіл на розвантаження Товару для попередження його знищення чи пошкодження через військові дії Російської Федерації. Однак, Боржник не надав дозвіл на розвантаження Товару.

В результаті цього Стягувач вирішив організувати інспекцію якості Товару на борту Судна, який знаходився там більше 6 (шести) місяців. Стягувач вирішив залучити сертифіковану інспекційну компанію Control Union (українською Контрол Юніон) для інспекції Товару на борту Судна в Миколаївському суднобудівному заводі «Океан» та взяття проб.

Під час проходження процедури отримання дозволу для інспектора Контрол Юніон для відвідування Судна, яке знаходиться на території Миколаївського суднобудівного заводу «Океан», Стягувач отримав інформацію від експедитора, що Товар був вивантажений з Судна. Провести інспекцію Товару не можливо, оскільки Товару немає на борту Судна.

Розвантаження Товару було проведено без відома та дозволу Стягувача. Стягувачу не відомі обставини розвантаження Товару. Стягувач повністю втратив Товар, який знаходився на борту Судна.

Пунктом 10 Арбітражного регламенту Лондонської асоціації морських арбітрів 2021 року передбачений наступний порядок формування арбітражного трибуналу у складі одноособового арбітра:

«Сторона, яка бажає передати спір на арбітражний розгляд відповідно до пункту 8(Ь)(і) або пункту 9(a) вище, повинна призначити свого арбітра і направити повідомлення про таке призначення в письмовій формі іншій стороні із запитом до іншої сторони призначити свого власного арбітра протягом 14 календарних днів з моменту повідомлення, і заявляючи, що сторона, що направляє запит, призначить свого власного арбітра одноосібним арбітром, якщо тільки інша сторона не призначить свого власного арбітра і не повідомить про це протягом зазначених 14 днів. Якщо інша сторона не призначить власного арбітра і не повідомить про це протягом 14 днів, зазначених у повідомленні, сторона, яка передає спір на арбітражний розгляд, може, без вимоги щодо надання будь-якого додаткового попереднього повідомлення іншій стороні, призначити свого арбітра одноосібним арбітром та відповідним чином повідомити іншу сторону. Рішення одноосібного арбітра, призначеного таким чином, є обов`язковим для обох сторін, як якщо б одноосібний арбітр був призначений за згодою сторін».

28 листопада 2022 року Стягувач ініціював арбітраж проти Боржника відповідно до арбітражного регламенту Лондонської асоціації морських арбітрів від 2021 року з метою відшкодування збитків, завданих повною втратою Товару. Стягувач направив офіційне повідомлення про початок арбітражного процесу, тим самим ініціювавши міжнародний комерційний арбітраж проти Боржника згідно з вимогами Арбітражної угоди у формі арбітражного застереження, що передбачена у Чартерпартії . Стягувач номінував пана Кевіна Хейлока (англ. Mr. Kevin Haylock) як першого арбітра та просив Боржника номінувати свого арбітра для формування трибуналу.

Однак Боржник не номінував другого арбітра.

14 грудня 2022 року, відповідно до арбітражного регламенту Лондонської асоціації морських арбітрів від 2021 року, Стягувач повідомив Боржника, що арбітражний трибунал був сформований з одноособового арбітра пана Кевіна Хейлока, оскільки Боржник не номінував другого арбітра протягом строку, передбаченого арбітражним регламентом Лондонської асоціації морських арбітрів від 2021 .

29 грудня 2022 року Стягувач подав позов до арбітражного трибуналу, з обґрунтуванням морської вимоги проти Боржника у зв`язку з порушенням Чартерпартії та повною втратою Товару. Розмір морської вимоги, заявленої проти Боржника оцінювався вартістю втраченого Товару та складав 977 786,04 доларів США, а також складні відсотки, арбітражні витрати та витрати на правову допомогу.

Згідно зі статтею 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України від 08 січня 1961 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що:

a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або

b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або

c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або

d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або

е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався.

У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача (правова позиція Верховного Суду України, викладена у справі №6-39цс14).

Боржником не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Інновейшн груп» (INNOVATION GROUP KFT) відповідно до вимог вищезазначених норм.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Інновейшн груп» (INNOVATION GROUP KFT) звернулось до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів від 25 липня 2023 року в межах встановленого законом строку, і заявником до заяви долучено документи згідно з переліком, передбаченим ст.476 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Згідно з положеннями ч.4, 5 статті 479 ЦПК України якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу передбачена сплата відсотків та (або) пеня, які нараховуються відповідно до умов, вказаних в рішенні міжнародного арбітражу, суд вказує в своїй ухвалі про визнання та надання дозволу на виконання такого рішення про нарахування таких відсотків та (або) пені до моменту виконання рішення з урахуванням чинного законодавства, що регулює таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який (яка) здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого (якої) можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

За ч.6 статті 479 ЦПК України якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 15 травня 2018 року у справі

№759/16206/14-ц викладено правовий висновок щодо повноважень виконавця нараховувати відсотки на визначену чинним рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму відшкодування збитків.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу у цій справі не містить двозначності стосовно того, в якому розмірі боржники мають сплатити відсотки на користь стягувача, а проведення виконавцем розрахунку відсотків не є втручанням у відносини, врегульовані в арбітражному застереженні, та не може вважатися виходом за межі повноважень і порушенням публічного порядку.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів від 25 липня 2023 року, то подана заява ТОВ «Інновейшн груп» (INNOVATION GROUP KFT) підлягає до задоволення.

Відповідно, слід визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів від 25 липня 2023 року та видати виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення.

Крім цього, згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з боржника у справі STAROF SHIPPING SA (СТАРОФ ШИЛІНГ СА) на користь компанії INNOVATION GROUP KFT (Товариство з обмеженою відповідальністю «Інновейшн груп»; вулиця Лайоша Кошута, 73, Візлаш, 3128, Угорщина) підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 513 грн, сплата якого підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.

Керуючись ст.ст.141, 268, 351, 352, 474, 477, 479 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інновейшн груп» (INNOVATION GROUP KFT) задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів від 25 липня 2023 року у складі одноособового арбітра Кевіна Хейлока у справі за позовом компанії INNOVATION GROUP KFT до Компанії STAROF SHIPPING SA про стягнення збитків, відсотків та арбітражних витрат.

Видати виконавчий лист про примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу при Лондонській асоціації морських арбітрів від 25 липня 2023 року, про стягнення з Компанії STAROF SHIPPING SA (СТАРОФ ШИЛІНГ СА) на користь компанії INNOVATION GROUP KFT (Товариство з обмеженою відповідальністю «Інновейшн груп», вулиця Лайоша Кошута, 73, Візлаш, 3128, Угорщина):

- суму збитків у розмірі 977 786,04 доларів США (дев`ятсот сімдесят сім тисяч сімсот вісімдесят шість доларів США та чотири центи), а також складні відсотки на суму збитків за ставкою 4.5% річних, що нараховуються із проміжком у три місяці, починаючи з 4 листопада 2022 року до моменту повного відшкодування збитків;

- арбітражні витрати, пов`язані з розглядом справи арбітражем при Лондонській асоціації морських арбітрів у розмірі 13 750.00 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят) фунтів стерлінгів, а також складні відсотки на суму арбітражних витрат за ставкою 4.5% річних, що нараховуються із проміжком у три місяці, починаючи з 25 липня 2023 року до моменту повної сплати витрат;

Стягнути з компанії STAROF SHIPPING SA (СТАРОФ ШИЛІНГ СА) на користь компанії INNOVATION GROUP KFT (Товариство з обмеженою відповідальністю «Інновейшн груп»; вулиця Лайоша Кошута, 73, Візлаш, 3128, Угорщина) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 513 гривень.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про видачу виконавчого листа, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 18 липня 2024 року.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник