Справа № 603/365/24
Провадження №2/603/153/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

за участі: секретаря судового засідання Сандалюка О. В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу

позивач: керівник Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області

в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Коропецької селищної ради Тернопільської області

відповідач: ОСОБА_1

предмет позову: відшкодування шкоди заподіяної державі,

за участі:

представника позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Керівник Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Коропецької селищної ради Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави збитки, заподіяні державі внаслідок видобутку корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду в розмірі 9015 грн 19 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Бучацькою окружною прокуратурою Тернопільської області в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст. ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», опрацьовано матеріали кримінального провадження №0000305 від 09.10.2023 року, за ч. 3 ст. 240 КК України, а саме, незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчиненого на території природно-заповідного фонду, за результатами чого встановлено підстави для застосування представницьких повноважень у суді на захист інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 09.10.2023 року приблизно о 12:00 год ОСОБА_1 приїхав на мотоблоці марки «ZUBR» (без номерний) на берег річки Дністер в межах регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон», який створений відповідно до Указу Президента України від 03.02.2010 року № 96 «Про створення Національного природного парку «Дністровський каньйон», та який входить до складу природно-заповідного фонду України на території Коропецької територіальної громади, що в с. Горигляди Чортківського району Тернопільської області, в порушення правил охорони розробки надр, передбачених ст. 16 Кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, всупереч ст. ст. 19, 20 Кодексу України про надра, ст. ст. 57, 125, 126 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, а також порушивши вимоги ст. 56 Кодексу України про надра, які стосуються основних правил охорони надр, не маючи спеціального дозволу та гірничого відводу на користування надрами та видобуток корисних копалин, діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, за допомогою совкової лопати, шляхом набирання піщано - гравійної суміші з берега річки «Дністер», незаконно видобув 0,2 метра кубічних піщано - гравійної суміші з вмістом гравію 88,5%, який згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року (в редакції від 28.12.2011 року №1370) «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, погрузивши на вищевказаний мотоблок марки «ZUBR».

Внаслідок незаконного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду ОСОБА_1 спричинив Коропецькій селищній раді матеріальну шкоду на загальну суму 9015 грн 19 коп.

Умисні дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 240 КК України незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене на території природно-заповідного фонду.

Вироком Монастириського районного суду від 02.02.2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Завдана державі матеріальна шкода за незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду в добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодована.

З позовом про відшкодування завданих збитків заподіяних державі внаслідок видобутку корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду в розмірі 9015 грн 19 коп ні Державна екологічна інспекція у Тернопільській області, ні Коропецька селищна рада Тернопільської області в суд не зверталися.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 10.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник Державної екологічної інспекції у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, суду направив клопотання в якому просить розгляд даної справи проводити без участі уповноваженого представника інспекції, позовні вимоги прокуратури підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник Коропецької селищної ради в судове засідання не з`явився хоча повідомлявся про день, час, місце розгляду справи та не повідомив суд про причини неявки.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просить розгляд справи проводити в його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель с. Горигляди Чортківського району Тернопільської області, вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 02.02.2024 року (Справа №603/9/24) визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, яке полягає у незаконному видобутку корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду, а саме діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, за допомогою совкової лопати, шляхом набирання піщано - гравійної суміші з берега річки «Дністер», незаконно видобув 0,2 метра кубічних піщано - гравійної суміші з вмістом гравію 88,5%, який згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року (в редакції від 28.12.2011 року №1370) «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, погрузивши на мотоблок марки «ZUBR». Вирок набрав законної сили 05.03.2024 року.

Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, внаслідок незаконного забору піщано-гравійної суміші з берега річки Дністер в межах регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон» на території Коропецької селищної ради у населеному пункті Горигляди Чортківського району, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України в межах кримінального провадження №0000305 від 09.10.2023 року, сума шкоди становить 9015,19 грн, що підтверджується листом (інформацією) Державної екологічної інспекції в Тернопільській області від 27.12.2023 року за №1/1-3-05-3285.

Завдана державі матеріальна шкода за незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду в добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодована, що підтверджується повідомленням Коропецької селищної ради № 83 від 23.04.2024 року та повідомленням Державної екологічної інспекції у Тернопільській області №1-1-05-11 від 19.04.2024 року.

Бучацькою окружною прокуратурою Тернопільської області, листами №53/1-1638 вих-24 від 22.04.2024 та №53/1-2021 вих-24 від 17.05.2024, витребувано в Коропецькій селищній раді Чортківського району Тернопільської області інформацію про те, чи сплачена ОСОБА_1 шкода за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, а саме, незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене на території природно-заповідного фонду та чи нею вживались заходи, спрямовані на відшкодування шкоди ОСОБА_1 у розмірі 9015,19 грн. та чи будуть вживатись.

Однак, у відповідь на вказані листи Коропецька селищна рада Чортківського району Тернопільської області листом №83 від 23.04.2024 повідомила окружну прокуратуру, що шкода заподіяна навколишньому середовищу (код доходу 24062100) ОСОБА_1 станом на 22.04.2024 до Коропецької селищної ради не сплачена.

У листі Коропецької селищної ради №97 від 27.05.2024 зазначено, що станом на 27.05.2024 шкода заподіяна навколишньому середовищу (код доходу 24062100) ОСОБА_1 до Коропецької селищної ради не сплачена. Також, зазначено, що Коропецькою селищною радою заходи спрямовані на відшкодування шкоди завданої вчиненням правопорушення не вживалися, позов не пред`являвся і не буде пред`являтися в майбутньому.

V. Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини..

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 (пункти 68-70 цієї постанови), від 15.10.2019 року у справі № 904/2820/18, від 05.11.2019 у справі № 804/4585/18.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, сам факт не звернення до суду належного суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси, свідчить про те, що цей орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган.

При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

У рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) Конституційний Суд України вказав, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин тим, що в них є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Також Конституційним Судом України встановлено, що в основу діяльності держави покладено здійснення загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної та іншої безпеки, охорону землі як національного багатства тощо. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду відповідачем порушує інтереси держави у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини.

«Інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Європейським судом з прав людини по справі «Бацанін проти Росії» наголошено, що підтримка прокурором однієї із сторін процесу в певних обставинах може бути виправданою. Більше того, участю прокурора в судовому процесі з метою захисту інтересів держави, у відповідності до вимог матеріального та процесуального законодавства, не порушується принцип рівності процесуальних можливостей сторін у судочинстві, який вимагає справедливого балансу між сторонами по справі.

Позов спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності раціонального і невиснажливого використання корисних копалин, а також з метою реалізації принципів природоохоронного законодавства щодо забезпечення гарантії держави на охорону природніх ресурсів як національного багатства України.

Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України.

Відповідно до вимог ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

За приписами ст. 5 вищевказаного Закону державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період, у тому числі тваринний світ, ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 240 КК України.

Вироком Монастириського районного суду від 02.02.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 81 ч. 6 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Згідно зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» одним із джерел формування державного та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища, які утворюються у складі державного та відповідного місцевого бюджету, є частина грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством.

З огляду на викладене, беручи до уваги докази у справі, які підтверджують розмір невідшкодованої суми, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана незаконним видобутком корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду у розмірі 9015 грн 19 коп.

VІ. Судові витрати.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони.

Отже, з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 16, 22, 1166 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області, який діє інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Коропецької селищної ради Тернопільської області до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслдідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави збитки, заподіяні державі внаслідок видобутку корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду в розмірі 9015 (дев`ять тисяч п`ятнадцять) грн 19 коп (р/р UA0019675, одержувач ГУК у Терн.обл./ТГ смт.Коропець 24062100, МФО 899998, код одержувача 37977599).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.08.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: Бучацька окружна прокуратура Тернопільської області, адреса місцезнаходження: вул. Міцкевича, 10А, м. Бучач Чортківського району Тернопільської області.

В інтересах держави в особі:

-Державна екологічна інспекція у Тернопільській області (Код ), адреса місцезнаходження вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль;

- Коропецька селищна рада Тернопільської області (Код ), адреса місцезнаходження: вул. М. Каганця, 10, смт. Коропець Чортківського району Тернопільської області

Відповідач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса проживання згідно позовної заяви: с. Горигляди Чортківського району Тернопільської області, адреса реєстрації згідно встановлених судом даних: АДРЕСА_1 .

Суддя І. М. Галіян