Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою строків її виплати, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 - 25 485,46 грн (двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять грн 46 коп) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

- стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 4 034,19 грн (чотири тисячі тридцять чотири грн 19 коп);

- стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", , на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1 073,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що в період часу з 21 червня 2017 року по 12 серпня 2023 року вона працювала в Державному підприємстві «Житомирський лікеро-горілчаний завод» (ДП «ЖЛГЗ») на посаді продавця товарів 5 розряду. Наказом від 10.08.2023 №102/6-тр її було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов колективного договору. Разом з тим, при звільненні їй не було виплачено заробітну плату за період з 01.01.2023 по 12.08.2023 у розмірі 102 055,59 грн, а станом на 14.11.2023 борг по заробітній платі сплачено в повному обсязі. Вважає, що у зв`язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати наявні підстави для стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку в сумі 25 485,46 грн, та компенсації втрати частини заробітної плати в сумі 4 034,19 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2023 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" відзиву на позовну заяву не подавало. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за його місцезнаходженням, у відповідності до приписів ЦПК України, та були вручені 08.12.2023. На ухвалу суду відповідачем надано витребувані докази 01.04.2024.

Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в період з 21 червня 2017 року по 11 серпня 2023 року ОСОБА_1 працювала в Державному підприємстві "Житомирський лікеро - горілчаний завод" на посаді продавця продовольчих товарів 5 розряду, що підтверджується записами, наявними в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора Державного підприємства "Житомирський лікеро - горілчаний завод" №102/б-тр від 10.08.2023, ОСОБА_1 з 12.08.2023 звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов колективного договору, а саме порушення строків виплати заробітної плати.

Пунктом 2 вищевказаного наказу №102/б-тр передбачено виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку в кількості 21 календарний день.

Пунктом 3 наказу №102/б-тр передбачено виплату ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку згідно ст.44 КЗпП України.

Оскільки відповідачем не було здійснено розрахунок з позивачкою на момент її звільнення в повному обсязі, остання звернулась до суду із цим позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою строків її виплати.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За змістом статті 116 КЗпП України (в редакції станом на день звільнення) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною першою та другою статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Пленум Верховного Суду в пункті 20 Постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року №13 постановив, що суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно довідки, виданої Державним підприємством "Житомирський лікеро - горілчаний завод" від 23 жовтня 2023 року №57, сукупний дохід ОСОБА_1 за період з 01.0.2023 по 12.08.2023 склав 126 777,12 грн, з яких: за січень 2023 року - 10 628,74 грн; лютий 2023 року - 9 664,89 грн; березень 2023 року - 10 617,23 грн; квітень 2023 року - 14 139,66 грн; травень 2023 року - 12 899,08 грн; червень 2023 року - 8 941,33 грн; липень 2023 року - 11 377,12 грн; серпень 2023 року - 48 509,07 грн. Сума до виплати з урахуванням утримання 102 055,59 грн.

Згідно довідки, виданої Державним підприємством "Житомирський лікеро - горілчаний завод" від 01.04.2024 № 28, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з січня 2023 року по серпень 2023 року склала 97 926, 04 грн (з урахуванням утриманих податків та зборів). Суми в розмірі 1 720,65 грн та 2 408,90 грн виплачені 10.08.2023 та 01.09.2023 згідно листків непрацездатності за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а тому не є заборгованістю підприємства (102 055,59 грн - 1 720,65 грн - 2 408,90 грн = 97 926, 04 грн).

Також, у відповідності до вказаної довідки та платіжних інструкцій № 3497 від 10.08.2023, № 3593 від 01.09.2023, № 3597 від 01.09.2023, №3592 від 14.11.2023, від 29.08.2023, від 22.08.2023, від 28.08.2023, № 216 від 05.09.2023, виписок по рахунку ОСОБА_1 , відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний Банк "ПриватБанк", за період 01.08.2023 - 14.11.2023, позивачці Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" частинами перераховано заборгованість по заробітній платі (з урахуванням утриманих податків та зборів), що утворилась з січня 2023 року по серпень 2023 року, а саме:

1) за січень 2023 року: 3406,14 грн виплачено 22.08.2023; 2450 грн виплачено 28.08.2023; 2700 грн виплачено 29.08.2023;

2) за лютий 2023 року: 7780,24 грн виплачено 29.08.2023;

3) за березень 2023 року: 8300 грн виплачено 01.09.2023; 246,87 грн виплачено 07.09.2023;

4) за квітень 2023 року: 5653,13 грн виплачено 07.09.2023; 5729,30 грн виплачено 14.11.2023;

5) за травень 2023 року: 10383,76 грн виплачено 14.11.2023;

6) за червень 2023 року: 7197,77 грн виплачено 14.11.2023;

7) за липень 2023 року: 7093,80 грн виплачено 05.09.2023;

8) за серпень 2023 року: 13506,20 грн виплачено 05.09.2023; 23478,83 грн виплачено 14.11.2023.

Щодо суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, суд зазначає наступне.

Середній заробіток для виплати працівникові компенсації за час затримки розрахунку при звільненні визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Згідно п.5 розділу 4 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п.8 розділу 4 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно п.4 розділу 3 Порядку №100, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховується допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

У відповідності до наявних в матеріалах справи розрахункових листів за останні 2 місяці, що передували звільненню в серпні 2023 року:

- в червні 2023 року позивачкою відпрацьовано 18 днів, за які нараховано заробітної плати в сумі 8941,33 грн;

- в липні 2023 року позивачкою відпрацьовано 11 днів, за які нараховано заробітної плати в сумі 6674,73 грн (виплата за дні тимчасової непрацездатності судом не враховується).

Отже, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 538,48 грн ((8941,33 грн +6674,73 грн)/(18 днів+11 днів)).

Середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 13.08.2023 (дата звільнення) по 14.11.2023 (дата остаточної сплати заборгованості по заробітній платі становить 36 078,16 грн без утримання сум податків та зборів (538,48 грн х 67 днів) та 29 042,92 грн з утриманими сумами податків та зборів (36 078,16 грн-19,5% податків та зборів).

Враховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, позов ОСОБА_1 в частині стягнення з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" 25 485,46 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (визначеного позивачем з урахуванням утриманих податків та зборів), розмір якого не перевищує розрахований судом, підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою строків її виплати.

Положеннями ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України.

Згідно статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтями 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця.

Враховуючи офіційні дані Державної служби статистики України щодо індексів споживчих цін за період з лютого 2023 року по листопад 2023 року, а також невиплачених сум заборгованості по заробітній платі за період з січня 2023 року по листопад 2023 року помісячно, сума компенсації невиплаченої заробітної плати становить 332,93 грн та розрахована судом за формулою, описаною в п.4 Порядку № 159 та додатку до нього: Ск = (Д н/в х Приріст Іі): 100, де: Ск - сума компенсації; Д н/в - дохід, не виплачений за відповідний період після утримання податків та обов`язкових платежів; Приріст Іі - приріст індексу інфляції у відсотках за період невиплати:

1) 3 406,00 x 1.01684118 - 3 406,00 = 57,36 грн (період з 01.02.2023 по 22.08.2023);

2) 2 450,00 x 1.01684118 - 2 450,00 = 41,26 грн (період з 01.02.2023 по 28.08.2023);

3) 2 700,00 x 1.01684118 - 2 700,00 = 45,47 грн. (період з 01.02.2023 по 29.08.2023);

4) 7 780,00 x 1.00977277 - 7 780,00 = 76,03 грн. (період з 01.03.2023 по 29.08.2023);

5) 8 300,00 x 0.99485002 - 8 300,00 = -42,74 грн. (період з 01.04.2023 по 01.09.2023);

6) 247,00 x 0.99485002 - 247,00 = -1,27 грн. (період з 01.04.2023 по 07.09.2023);

7)5 653,00 x 0.99286430 - 5 653,00 = -40,34 грн. (період з 01.05.2023 по 07.09.2023);

8) 5 729,00 x 1.00581125 - 5 729,00 = 33,29 грн. (період з 01.05.2023 по 14.11.2023);

9) 10 384,00 x 1.00080721 - 10 384,00 = 8,38 грн. (період з 01.06.2023 по 14.11.2023);

10) 7 198,00 x 0.99286430 - 7 198,00 = -51,36 грн. (період з 01.07.2023 по 14.11.2023);

11) 7 094,00 x 0.98600000 - 7 094,00 = -99,32 грн. (період з 01.08.2023 по 05.09.2023);

12) 13 506,00 x 1.00000000 - 13 506,00 = 0,00 грн. (період з 01.09.2023 по 05.09.2023);

13) 23 479,00 x 1.01304000 - 23 479,00 = 306,17 грн. (період з 01.09.2023 по 14.11.2023).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 4 034,19 грн підлягають задоволенню частково в сумі 332,93 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 939 грн (25 818,39 грн/29 519,65 грн х 1073,60 грн).

Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, 38, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою строків її виплати - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро - горілчаний завод" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 25 485,46 грн (двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять грн 46 коп.) з урахуванням утриманих податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро - горілчаний завод" на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 332,93 грн (триста тридцять дві грн 93 коп.).

В решті позовних вимог в частині розрахованих числових значень суми компенсації втрати частини доходів - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро - горілчаний завод" на користь ОСОБА_1 939 грн (дев`ятсот тридцять дев`ять) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.07.2024.

Суддя М. В. Петровська