Провадження № 2-о/752/608/24
У Х В А Л А

Іменем України

05.08.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

секретаря судових засідань Пастух З.Ф,.

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником Каращуком Юрієм Ігоровичем , заінтересована особа Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» про розкриття банківської таємниці,

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернулася до суду із заявою про розкриття банківської таємниці, відповідно до якої просить суд зобов`язати Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (далі також - банк) розкрити ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Каращуку Ю.І. інформацію, що становить банківську таємницю, а саме: інформацію про всі кредитні договори та договори позики, які укладалися починаючи з 01.01.2018 року по теперішній час між ОСОБА_1 та ПАТ «АЛЬФА-БАНК», яке в подальшому перейменовано на АТ «СЕНС БАНК», а також розкрити всю інформацію по таким договорам та надати копії відповідних документів (зокрема, але не виключно, копії кредитних договорів, договорів реструктуризації до них, додаткових угод, розрахунки заборгованостей, відомості про дату та розмір погашення заборгованостей, інформацію про закриття таких договорів, іншу можливу інформацію, що стосується таких договорів).

В обґрунтування заяви представник зазначив, що між заявницею та АТ «СЕНС БАНК» починаючи з 2018 року неодноразово укладалися кредитні договори, по яким була наявна заборгованість та здійснювалася процедура реструктуризації.

З метою з`ясування всіх обставин та врегулювання заборгованостей щодо наявних кредитних договорів, заявниця звернулася за правовою допомогою до адвоката Каращука Ю.І., надавши АТ «СЕНС БАНК» дозвіл на розголошення інформації, яка становить банківську таємницю.

31.05.2024 р. адвокат, електронним шляхом, надіслав до АТ «СЕНС БАНК» адвокатський запит щодо наявних кредитних договорів заявниці та отримав відповідь банку від 07.06.2024 р. № 26934-33.4-б/б, що містила інформацію про кредитні договори, заборгованість по яким не сплачена та по яким у АТ «СЕНС БАНК» до заявниці наявні претензії.

Зокрема банк повідомив, що 13.10.2023 р. між ОСОБА_1 та банком було укладено Угоду про надання споживчого кредиту № 500798924 на суму 6 643,24 грн., кінцевий термін погашення 13.10.2033 р. Відповідно до цього кредитного договору банком відкрито рахунок, на який до 13-го числа кожного місяця заявниця, як позичальник, має забезпечувати надходження грошових коштів, достатніх для погашення щомісячного платежу. За вказаним вище кредитним договором № 500798924 від 13.10.2023 р. проведено врегулювання наявної заборгованості шляхом часткового погашення, залишок боргу включено до списків на анулювання (прощення) боргу.

24.09.2023 р. між банком та заявницею було укладено Угоду про надання споживчого кредиту № 500795330 на суму 56 653,14 грн. з кінцевим терміном погашення - 24.09.2033 р. Відповідно до цього кредитного договору банком відкрито рахунок, на який до 24-го числа кожного місяця заявниця, як позичальник, має забезпечувати надходження грошових коштів, достатніх для погашення щомісячного платежу.

23.07.2019 р. між банком та заявницею було укладено Угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501165638 на суму 54 478,83 грн. з кінцевим терміном погашення - 23.09.2023 р. Відповідно до умов цього кредитного договору банком відкрито рахунок, на який до 23-го числа кожного місяця заявниця, як позичальник, має забезпечувати надходження грошових коштів, достатніх для погашення щомісячного платежу.

У поданій до суду заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю представник стверджує, що заявниця вказаних вище договорів не погоджувала, а банк безпідставно нараховує заборгованість.

З метою з`ясування природи виникнення вказаних вище договорів, отримання інформації щодо всієї кредитної історії заявниці та виявлення всіх заборгованостей, 28.06.2024 р. адвокат надіслав до АТ «СЕНС БАНК» повторний запит, який за твердженням адвоката був підписаний електронним шляхом, аналогічним до того, як був підписаний перший адвокатський запит від 31.05.2024р.

У відповіді банку від 03.07.2024 р. (вих. № 30572-09.5) на повторний адвокатський запит від 28.06.2024 р. було вказано, що такий запит не відповідає вимогам законодавства, оскільки не підписаний електронним підписом з кваліфікованим сертифікатом, а тому запитувана інформація, яка становить банківську таємницю згідно статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не може бути надана.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.08.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в закритому судовому засіданні на 05.08.2024 р.

У судовому засіданні представник заявниці, адвокат Каращук Ю.І., подану заяву підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити з викладених у ній підстав.

Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до частини другої статті 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою.

Суд, вислухавши представника заявниці, з`ясувавши обставини, на які він посилається як на підставу заявлених вимог, вважає, що заяву слід залишити без розгляду з огляду на наступне.

За приписами частини першої статті 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта; відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів.

У статті 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, серед іншого: 1) на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи; 2) за рішенням суду.

Відповідно до пункту 1 розділу 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267, банк розкриває інформацію, що становить банківську таємницю, на письмовий запит власника або з його письмового дозволу в обсязі, визначеному в такому письмовому запиті або дозволі.

Суд встановив, що АТ «СЕНС БАНК», у листі від 07.06.2024 (вих.№26934-33.4-б/б) надав представнику заявниці, адвокату Каращуку Ю.І. інформацію, яка становить банківську таємницю, з якої вбачається про наявність між заявницею і банком кредитних зобов`язань, а саме невиконаного зобов`язання за кредитним договором № 500798924 від 13.10.2023 р., яке було анульоване (прощене) та діючих кредитних зобов`язань за договорами споживчого кредитування № 500795330 від 24.09.2023р та № 501165638 від 23.07.2019 р.

Як вбачається із змісту поданої до суду заяви про розкриття банком інформації, яка становить банківську таємницю (арк.2 заяви), ОСОБА_1 не погоджувала таких кредитних договорів та не погоджується із нарахованою заборгованістю.

Відповідно до вимог статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про право цивільне.

Незважаючи на те, що представник заявниці у поданій заяві вказував про відсутність спору про право, із змісту самої заяви вбачається, що заявниця не погоджується із інформацією наданою банком у листі від 07.06.2024 (вих.№26934-33.4-б/б), стверджуючи, що вона кредитних договорів не укладала і не розуміє звідки утворилася заборгованість (арк. 1 заяви).

Аналізуючи перелік інформації, яку просить розкрити заявник (всі кредитні договори та договори позики, які укладалися ОСОБА_1 з банком починаючи з 01.01.2018 по теперішній час, розкрити всю інформацію по таким договорам, розрахунки заборгованості, відомості про дату і розміри погашення заборгованості, інформацію про закриття договорів, іншу можливу інформацію що стосується таких договорів) та документів, які заявник просить банк надати (копії всіх укладених договорів, договорів реструктуризації до них, додаткових угод,) суд вбачає, що метою таких вимог є фактично витребування доказів, що повинно здійснюватися в порядку визначеному статтею 84 ЦПК України або в порядку забезпечення доказів передбаченому статтями 116-119 УПК України.

Суд наголошує, що в порядку окремого провадження можуть бути розглянути тільки безспірні справи.

У відповідності до спеціальної норми частини третьої статті 349 ЦПК України, якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява ґрунтується на спорі, який розглядається в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду встановлених в ході розгляду заяви обставин, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 про розкриття банківської таємниці без розгляду, оскільки вона ґрунтується на спорі про право.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись статтями: 10, 12, 13, 19, 263-268, 273, 347-350 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником Каращуком Юрієм Ігоровичем , заінтересована особа Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» про розкриття банківської таємниці залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона не позбавлена права звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05.08.2024 року.

Суддя С.О. Чекулаєв