Справа № 367/4809/23
Провадження № 22-ц/4808/637/24
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Атаманюком Б.М. 14 березня 2024 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 19 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року представник ПАТ «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.11.2020 року між ОСОБА_2 та ПАТ НАСК «Оранта» укладений Договір УБ 1467852 добровільного комплексного страхування транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

08.09.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Honda», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/22626/21 від 12.10.2021 року винним у скоєному адміністративному правопорушенні визнано ОСОБА_1

Неправомірними діями відповідача, що керував транспортним засобом «Honda» завдано шкоди застрахованому за Договором УБ 467852 транспортному засобу «Mitsubishi».

Цивільна відповідальність водія транспортного засобу «Honda» на день скоєння ДТП була забезпечена полісом ОСЦПВВНТЗ № ЕР/204995537. Ліміт відповідальності 130 000 грн, франшиза - 0 гривень.

До HACK «ОРАНТА» звернувся страхувальник із заявою щодо виплати страхового відшкодування в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору УБ1467852.

22.09.2021 HACK «ОРАНТА» складений страховий акт № СТО-21-60882/1 та розрахунок страхового відшкодування виходячи з протоколу (акту) огляду транспортного засобу та калькуляції відновлювального ремонту.

Згідно з дослідженням про визначення ринкової вартості КТЗ та коефіцієнта фізичного зносу А7153КС-1 від 16.09.21 року, на момент ДТП коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 0.58, вартість відновлювального ремонту згідно калькуляції - 33 717 грн 73 коп.

З врахуванням розміру франшизи 4000 грн по договору УБ 1467852, HACK «ОРАНТА» на підставі вищезазначених документів здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 29 717 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача забезпечена полісом ОСЦПВВНТЗ ЕР/204995537, Приватне акціонерне товариство УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ (ПРАТ "УПСК") відповідно до ст.ст.22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПАТ HACK «ОРАНТА» страхове відшкодування в розмірі 23960 грн 50 коп, недоплативши 5757 грн 23 коп.

Оскільки потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, то деліктне зобов`язання зберігається відповідно до згідно ст. 1194 ЦК України, а тому позивач просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 5 757 грн 23 коп (а.с.1-4).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.92-98).

Не погодившись з рішенням суду, представник ПАТ «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неправильне застосування норм права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Різниця між виплаченим страховим відшкодуванням позивачем (ПАТ НАСК «ОРАНТА» 29 7171 грн 73 коп без врахування зносу та виплаченим страховим відшкодуванням страховиком винної особи в розмірі 23 960 грн 50 коп з врахуванням зносу повинна бути покладена на винну особу.

Із загального розміру шкоди, завданого в результаті ДТП з вини відповідача частково відшкодовано страховою компанією відповідача ПрАТ «УПСК» 23 960 грн 50 коп. Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно із ст.1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вирішити питання про розподіл судових витрат (а.с.103-106).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Від представника ПАТ СК «Оранта» на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності сторін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її обгрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 08 вересня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу ««Honda», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/22626/21 від 12.10.2021 винним у скоєному адміністративному правопорушенні визнано ОСОБА_1 (а.с.6).

Цивільна відповідальність водія транспортного засобу «Honda», державний номер НОМЕР_3 , на день скоєння ДТП була забезпечена полісом ОСЦПВВНТЗ № ЕР/204995537, який виданий Приватним акціонерним товариством УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ (ПРАТ "УПСК"). Ліміт відповідальності 130 000 грн, франшиза - 0 гривень (а.с.7).

27 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та ПАТ НАСК «Оранта» укладений договір УБ 1467852 добровільного комплексного страхуванння транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.15-19).

09 вересня 2021 року до HACK «ОРАНТА» звернувся страхувальник ОСОБА_2 із заявою щодо виплати страхового відшкодування в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, відповідно до умов договору УБ 1467852 (а.с.9-11).

22 вересня 2021 року HACK «ОРАНТА» складений страховий акт № СТО-21-60882/1 та розрахунок страхового відшкодування, виходячи з протоколу (акту) огляду транспортного засобу та калькуляції відновлювального ремонту (а.с.13-14).

Згідно з дослідженням про визначення ринкової вартості КТЗ та коефіцієнта фізичного зносу А7153КС-1 від 16.09.21 року, на момент ДТП коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 0.58, вартість відновлювального ремонту згідно калькуляції - 33 717 грн 73 коп. (а.с.20-24).

На підставі вищезазначених документів з врахуванням розміру франшизи 4000 грн 00 коп. по договору УБ 1467852 HACK «ОРАНТА» здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 29 717 грн 73 коп (33717 грн 73 коп-4000 грн) (а.с.8).

На підставі ст.ст.22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПРАТ "УПСК" відшкодувала ПАТ HACK «ОРАНТА» страхове відшкодування в розмірі 23960 грн 50 коп, недоплативши страхове відшкодування в 5757 грн 23 коп (а.с.12).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 1, 6, 9, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.22,1166,1187,1212 ЦК України, дійшов висновку, що виплата на суму 5757 грн 23 коп, яка пов`язана з відшкодуванням страховиком потерпілій особі фізичного зносу авто (реальних збитків), здійснена позивачем відповідачу понад суму страхового відшкодування, що підлягала виплаті згідно з умовами полісу ОСЦПВВНТЗ. Виплачені страховиком кошти на суму 5757 грн 23 коп не віднесені до страхової суми, є позадоговірними та такими, що здійснені без достатньої правової підстави в значенні ст. 1212 ЦК України, а, відтак, і не можуть бути повернуті страховику в порядку регресу як сума виплаченого страхового відшкодування. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не правильно визначено підставу та предмет позову, що є підставою для відмови у позові.

З такими висновками апеляційний суд не погоджується, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права.

Відповідно до ст.22, ст.1166, ст.1188 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц (провадження № 61-19062св20).

Подібні за змістом висновки, зокрема щодо застосування положень частини другої статті 1192 ЦК України, викладено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 265/5388/20 (провадження № 61-14462св21), від 18 травня 2022 року у справі № 761/11792/16-ц (провадження № 61-42292св18), від 20 червня 2022 року у справі № 156/1162/20 (провадження № 61-19св22).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановлені постанови Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/22626/21 від 12.10.2021, подія і обставини дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу «Honda» ОСОБА_1 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів, затверджений наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року 3142/5/2092 (у редакції наказу Міністрерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159).

Визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, регламентовано розділом VIII Методики, п.8.1 якого передбачає для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосування витратного підходу і методу калькуляції вартості відновлювального ремонту .

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики визначено, що відновлювальний ремонт операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності КТЗ за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ.

Відповідно до вимог п.8.2 цієї методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ), де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 1.02.2018 у справі №910/22886/16.

Відповідно до п.7.36 Методики, ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону. Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою Ссз = Цс х (1 - Ез) , де: Ссз - вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, грн; Цс - ціна нової складової частини, грн; Ез -коефіцієнт фізичного зносу. Коефіцієнт фізичного зносу Ез розраховується за формулою Ез = 1 - С/Цн (п.7.37).

Згідно з п.7.38 Методики, значення Ез (коефіцієнта фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Як встановлено судом 27 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та ПАТ НАСК «Оранта» укладений Договір УБ 1467852 добровільного комплексного страхуванння транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Цей договір є договором майнового страхування, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом (пункт.3.1Договору). До страхових ризиків і випадків відносяться також і «пошкодження» (п.4.1.1 Договору) пошкодження або повна загибель застрахованого транспортного засобу, його складових частин та застрахованого додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме події, що сталася за час експлуатації транспортного засобу, внаслідок чого завдано матеріальних збитків.

Оскільки, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого по Договору майнового страхування №УБ 1467852 транспортного засобу «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та ТЗ «Honda», державний номер НОМЕР_2 від керуванням водія ОСОБА_1 , у ПАТ НАСК «ОРАНТА» виникло зобов`язання здійснити виплату по договору майнового страхування УБ 1467852, з подальшим набуттям права вимоги до страховика винної особи в ДТП та винної особи.

Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулась заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір сплаченого страхового відшкодування по договору УБ 1467852 добровільного страхування транспортних засобів склав 29717 грн 73 коп. Саме на цю суму була виставлена суброгаційна вимога страховику винної особи ПРАТ «УПСК», яка здійснила виплату страхового відшкодування з врахуванням зносу, відповідно, в меншому розмірі 23960 грн 50 коп (а.с.21).

Пошкоджений транспортний засіб «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 2013 року випуску (а.с.15).

Оскільки строк експлуатації автомобіля «Mitsubishi» більше 8 років, то при обчисленні матеріального збитку обов`язково нараховується знос в силу пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Згідно з дослідженням про визначення ринкової вартості КТЗ та коефіцієнта фізичного зносу на момент дорожньо-транспортної пригоди коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 0,58, вартість відновлювального ремонту згідно калькуляції -33 717 грн 73 коп.

Таким чином різниця між виплаченим страховим відшкодуванням ПАТ НАСК «ОРАНТА» 29 717 грн 73 коп без врахування зносу та виплаченим страховиком винної особи в розмірі 23960 грн 50 коп з врахуванням зносу повинна бути покладена на винну особу, оскільки страховик відповідальності винної особи не приймає таку виплату на себе згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/204995537. Ця сума не входить у ліміт відповідальності страховика за загальнообов`язковим страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а є частиною завданої шкоди, яка відшкодовується на підставі договору майнового страхування, тому відповідальність за таку шкоду може бути покладена лише на винну особу.

Висновок суду про те, що виплачені страховиком кошти на суму 5757 грн 23 коп не віднесені до страхової суми, є позадоговірними та такими, що здійснені без достатньої правової підстави в значенні ст.1212 ЦК України, а відтак не можуть бути повернуті страховику в порядку регресу як сума виплаченого страхового відшкодуванняі, суперечить положенням Цивільного кодексу про відшкодування шкоди.

Так, Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі №686/17155/15-ц підтримав правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року в справі №6-691цс15, де зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, а винна особа, дії якої спричинили дорожньо-транспортну подію - відповідає за різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та вартістю матеріального збитку.

Суд першої інстанції, допустивши порушення норм процесуального права, не повно встановив обставини у справі та оцінив наявні в ній докази, та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про відмову у позові.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За наведених підстав, апеляційна скарга представника Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" підлягає задоволенню, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2024 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

За правилом ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даній справі судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду склали 2684 грн. Судові витрати позивача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги склали 4026 грн.

Отже, з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на відшкодування судових витрат підлягає стягненню 6710 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (, м. Київ, вул. Здолбунівська,7-Д, м. Київ, 02081) страхове відшкодування в розмір 5757, 23 грн (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят сім гривень двадцять три копійки)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, в розмірі 6 710 грн (шести тисяч сімсот десять гривень).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

В.Д.Фединяк

Повний текст постанови складено 22 липня 2024 року.