Провадження №2-о/752/601/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кокошка О.Б.,

за участю секретаря Матяш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що у м. Маріуполь Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_2 .

Вказане місто належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Документи на підтвердження факту смерті особи були видані на тимчасово окупованій території України.

Заявник позбавлений можливості реалізувати його права щодо реєстрації смерті особи шляхом отримання свідоцтва про смерть, встановленого законодавством України зразка, та з метою реалізації спадкових прав просив встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Маріуполь Донецької області.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник заявника адвокат Апостолова В.В. у заяві просила проводити розгляд справи без участі заявника та його представника.

29.07.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 є братом ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 23.09.1980 серії НОМЕР_1 та 19.08.1971 серії НОМЕР_2 .

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть від 24.09.2022 №2181 та копії довідки про смерть від 24.09.2022 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок невстановленої причини смерті через гнилісні зміни.

Згідно з копією свідоцтва про смерть від 28.09.2022 серії НОМЕР_3 , виданого на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь Донецької області.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Водночас відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Маріуполь Донецької обалсті відноситься до населених пунктів, які знаходяться в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або перебуває в тимчасовій окупації Російською Федерацією, та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Аналізуючи наведені норми, враховуючи викладені вище обставини та письмові докази, судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь Донецької області. Водночас органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт смерті особи, адже відповідні документи були видані установами на тимчасово окупованій території України, та як наслідок в свою чергу заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання вказаного рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258-259, 263-265, 267-269, 273, 293, 315-319, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь Донецької області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_4 .

Представник заявника: адвокат Апостолова Вікторія Вікторівна, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 92; .

Суддя О. Б. Кокошко