Справа №2318/1249/12
2-зз/705/7/24 УХВАЛА
02 серпня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Піньковського Р.В.
при секретарі Моросліп А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані заяву ОСОБА_1 про скасування ухвали про забезпечення позову,
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування ухвали про забезпечення позову від 02.03.2012 у справі № 2318/1249/12 провадження № 2/2318/794/12, в обґрунтування зазначивши наступне.
Вищевказана ухвала винесена Уманським міськрайонним судом Черкаської області для забезпечення позову по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди.
Термін дії даної ухвали визначено ч. 7 ст. 185 ЦПК України, у якій зазначено про те, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Заявник зазначає про те, що рішення у вказаній справі набрало законної сили 30.07.2012 після апеляційного розгляду справи, що підтверджується відповідною ухвалою суду апеляційної інстанції.
У зв`язку з чим термін дії ухвали про забезпечення позову, на думку ОСОБА_1 , закінчився 30.10.2012, але судом не вжито заходів, передбачених ч. 1 ст. 158 ЦПК України і ця ухвала не скасована, що призводить до порушень його конституційних прав, оскільки безпідставно обмежує його право вільно розпоряджатися власним майном. Вказана ухвала була винесена всупереч вимогам закону, оскільки ОСОБА_2 на час розгляду позову був головую ВРЮ і не мав права на відшкодування моральної шкоди, навіть в тому випадку, коли б вона йому реально була завдана, а лише мав ставити питання про спростування поширення неправомірної інформації, при тому, що ним ніяка інформація стосовно нього не поширювалася, а до позовної заяви були додані лише копії його звернень щодо впливу ОСОБА_2 як голови ВРЮ на органи державної влади, в тому числі і на суд. Вказане, вважає, підтверджується текстом ухвали, у якій вказано, що він має передати майно товаришу ОСОБА_2 ОСОБА_3 , а така норма ніякими нормами закону не передбачена.
У зв`язку з цим просить його заяву задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Короп С.В. в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував.
Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомляли.
Керуючись приписами ст. 158 ЦПК України, яка не передбачає обов`язкової присутності сторін під час розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає за можливе провести розгляд клопотання за відсутності учасників справи, які будучі належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилися.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши позицію відповідача, представника позивача та дослідивши матеріали заяви про скасування заходів забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.03.2012 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди задоволено заяву ОСОБА_2 та накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , до вступу в законну силу рішення у справі.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2012 року позовні вимоги задоволено і ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 липня 2012 року вказане рішення залишено в силі.

Разом з тим, в подальшому, постановою Верховного Суду від 23.11.2022 ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.08.2012, ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 30.07.2012 та рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.05.2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, яка на цей час перебуває в провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області згідно ухвали від 21.06.2024. Судове засідання для розгляду справи призначено на 16 вересня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Разом з тим, відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107).

При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява №8793/79, параграф 50).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Загалом, метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

При цьому судом враховується, що представник позивача у даній справі подав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 02.03.2012 за клопотанням самого ж позивача.

Стаття 13 ЦПК України передбачає право заявника на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За вказаних обставин, враховуючи що застосовані судом заходи забезпечення позову, а саме накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_1 , діють протягом значного часу, представник позивача не вважає за необхідне подальше застосування таких заходів у даній справі та не заперечує проти їх скасування з урахуванням наявних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, які були скасовані, то суд вважає, що потреба в забезпеченні позову по справі № 2318/1249/12 відпала.

Заявник, який звернувся до суду із клопотанням та просить скасувати заходи забезпечення позову, є стороною по справі, представник ініціатора накладення арешту на майно відповідача, який також є учасником справи, визнає необхідність скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим, суд дійшов висновків що наявні усі правові підстави для скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.03.2012.

У відповідності до приписів ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази та проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 158, 258-261, 353 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування ухвали про забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.03.2012 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди (судова справа № 2318/1249/12) у виді арешту грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Копію ухвали направити заявнику та заінтересованим особам, яких стосуються скасований захід забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Р. В. Піньковський