Справа № 669/706/24
Провадження № 2-о/669/60/24
У Х В А Л А

31 липня 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області в складі судді Вишневського В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту укладення шлюбу, заінтересована особа - Білогірська селищна рада Шепетівського району Хмельницької області,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт укладення шлюбу між нею та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті, оскільки не може надати документи, що підтверджують родинні відносини з чоловіком ОСОБА_2 , оскільки встановлено розбіжності у написанні імені померлого, а саме у свідоцтві про шлюбу по-батькові зазначено не « ОСОБА_2 », а « ОСОБА_2 ».

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

При цьому згідно з п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Водночас зазначена заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху в порядку ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова Пленуму), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з п. 3 Постанови Пленуму у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

В п. 10 Постанови Пленуму також надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення за таких умов: якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року в справі №2-о-48/10 (провадження № 61-1217св18).

Факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується даними копії свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 , виданого 18 лютого 1973 року Молоборовицькою сільською радою Білогірського району Хмельницької області.

Та обставина, що ім`я ОСОБА_2 в актовому записі про шлюб і в актовому записі про смерть не співпадає, не є підставою для встановлення юридичного факту укладення шлюбу, оскільки неправильність актового запису може бути виправлена органами РАЦС при зверненні до них зацікавленої особи з відповідною заявою.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 може бути підтверджений шляхом внесення відповідних змін до актового запису про реєстрацію шлюбу.

Отже, заявницею заяву подано з порушенням зазначених вимог, а саме: до заяви не надано доказів звернення нею до відповідної установи органів РАЦС з метою внесення виправлень до актового запису про реєстрацію шлюбу, розгляду її звернення та відповідної відповіді по результатам розгляду такого звернення.

За даних обставин, дану заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статей 315 та 318 ЦПК України, а заявниці надати термін для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви без руху в порядку ч.1ст.185 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Роз`яснити заявниці, що в випадку не усунення недоліків у встановлений строк її заява буде вважатися неподаною та повернута заявниці.

Разом з тим, суд зауважує, що юридичні факти, які встановлюються судом прямо передбачені ч.1 ст. 315 ЦПК України. Окрім того, в порядку частини другої зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким юридичним фактом, який підлягає встановленню судом може бути, зокрема, факт неправильності запису в актах громадянського стану (Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 7.07.1995 року).

Так, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану.

Керуючись ст.ст. 177,185, 294,315,353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту укладення шлюбу, заінтересована особа - Білогірська селищна рада Шепетівського району Хмельницької області, залишити без руху.

ОСОБА_1 усунути недоліки заяви, вказані в мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали заяву вважати неподаною та повернути її заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ