Справа № 214/199/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 червня 2024 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Гончар Г.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи - виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні її дитини - неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однокласником сина позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає у їх сім`ї з 01 вересня 2019 року, позаяк його матір - ОСОБА_2 - відповідач у цій справі, у серпні 2019 року залишила сина самого в орендованій квартирі, де вони проживали та пішла мешкати до коханця. Так, позивач разом зі своєю дружиною створили для дитини відповідача всі необхідні умови для розвитку та проживання у їх сім`ї, а відповідач не приймає участі у вихованні сина, утриманням дитини також не займається, при тому, що позивач не чинить їй жодних перешкод щодо спілкування з сином та прийняття участі у його вихованні. Так, відповідач не цікавиться інтересами та життєвими потребами дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, у зв`язку з чим враховуючи інтереси дитини позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що дитина відповідача проживає у їх сім`ї, так як його рідна мати уникає виконання своїх обов`язків, з якою дитина лише спілкується і не більше. До ОСОБА_3 він ставиться як до рідного та повністю його утримує.

Відповідач у судовому засіданні не заперечила проти позбавлення її батьківських прав, оскільки, як вона пояснила, вона не має можливості доглядати за дитиною та утримувати її.

Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті радиу судове засідання не з`явилась, але матеріали справи містять надану письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, а також надані письмові пояснення, в яких представник зазначила, що у зв`язку з тим, що відповідач у справі не проживає на території Покровського району м. Кривого Рогу, орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради позбавлений можливості надати об`єктивний висновок щодо позбавлення її батьківських прав.

Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті радиу судове засідання також не з`явилась, але матеріали справи містять надану письмову заяву, в якій представник просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила долучити до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Неповнолітній ОСОБА_3 , у присутності свого законного представника, суду пояснив, що він вважає своєю сім`єю сім`ю позивача, в якій він постійно проживає більше 3-х років. Зазначив, що матір`ю майже не спілкується, вона не надає йому жодної допомоги та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, які замість неї виконує позивач, а тому він вважає, що даний позов підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 18 серпня 2021 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (після реєстрації 20 червня 2014 року шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 », яке також залишила після розірвання шлюбу), про що 23 травня 2007 року було зроблено відповідний актовий запис за №584.

Разом з тим, як убачається зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_3 з 03 жовтня 2023 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту від 18.12.2023 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 з 01 вересня 2019 року по теперішній час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , тобто в належній позивачу квартирі та за зареєстрованим місцем його проживання.

Як убачається з характеристики студента ВСП «Гірничий фаховий коледж КНУ» ОСОБА_3 , виданої за підписом т.в.о. директора ВСП «Гірничий фаховий коледж КНУ» Ірини Богдан та класного керівника Катерини Клименко , мати студента на батьківські збори не з`явилась, навчанням сина не цікавиться, ОСОБА_3 опікується ОСОБА_1 з дружиною, які відвідували батьківські збори, регулярно спілкуються з класним керівником з приводу навчання ОСОБА_3, що також підтверджується поясненнями завідуючої гуртожитку Гірничо-електромеханічного фахового коледжу КНУ за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наданого виконкомом Саксаганської районної у місті ради висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, виконком розглянувши зібрані матеріали встановив, зокрема, що відповідач у відношенні сина є одинокою матір`ю та наразі з дитиною не проживає. Відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , неповнолітній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в сім`ї ОСОБА_1 . Постановами Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2023 року по справі №214/10030/23 та від 27.02.2024 року по справі №214/1748/24 ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП. Так, з відповідачем неодноразово проводились профілактично-роз`яснювальні бесіди, які не дали позитивного результату. Під час проведення чергової профілактичної бесіди ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, оскільки вона з сином не мешкає, не бере участі у його вихованні та матеріальної не утримує, а також просила розглянути відповідне питання на засіданні комісії з питань захисту права дитини без її присутності. Таким чином, враховуючи викладене, орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні неповнолітнього ОСОБА_3 .

Разом з тим, у наданих письмових поясненнях представник Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, зокрема, повідомила, що неповнолітній ОСОБА_3 навчається у ВСП «Гірничий фаховий коледж КНУ» та відповідно до інформації із вказаного закладу, від початку навчального року класний керівник жодного разу не бачила матір ОСОБА_3, усіма сферами життя та навчання дитини займаються ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , які відвідують батьківські збори, підтримують зв`язок з класним керівником, практичним психологом, заступником директора з виховної роботи коледжу, цікавляться успіхами ОСОБА_3 у навчанні. ОСОБА_3 на момент вступу до закладу не мав паспорта та індивідуального податкового номеру, зареєстрованого місця проживання. Всі ці питання вирішувала сім`я ОСОБА_1, у якій проживає неповнолітній з 2019 року. Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради був складений акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де фактично проживає неповнолітній, відповідно до якого умови проживання задовільні, кімнати оснащені достатньою кількістю меблів та побутовою технікою, у квартирі чисто та затишно, достатній запас продуктів харчування, є власні спальні місця, столи для навчання, гаджети, одяг та взуття відповідно до віку та сезону, книги та зошити. Окрім того зазначено, що відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3, останній згодний з позбавленням матері батьківських прав, так як вона не цікавиться його життям, здоров`ям, навчанням, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивача та уважає, що така поведінка та бездіяльність відповідача, як матері, суперечить інтересам її дитини, порушує права останньої, що гарантовані міжнародним та національним законодавством, позаяк матір не проявляє батьківської турботи щодо виховання сина, не цікавиться його здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а відтак, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та розвитку дитини, тобто фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків та, при цьому, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та відповідатимуть інтересам дитини на проживання у гармонійному та сприятливому для неї середовищі.

При цьому, суд також зауважує, що відповідачем у судове засідання не було надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що вона не позбавляється права на побачення з дитиною, відповідно до вимог ст. 168 СК України та, відповідно до положень ст. 169 СК України, вона має право звернутись до суду із позовом про поновлення батьківських прав при зміні своєї поведінки і обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягує понесені ним судові витрати у розмірі 1221 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 81, 141, 206, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_4 ) батьківських прав у відношенні неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.