У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - Сенюти В.О.,

при секретарі - Солонюк К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання в.о. начальника відділу Сєвєродонецького відділу держаної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Аліни Сергіївни про розшук боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2024 від в.о. начальника відділу Сєвєродонецького відділу держаної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхова А.С. надійшло до Деснянського районного суду міста Києва подання про розшук боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 754/16536/21 від 15.08.2022 Деснянського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000, 00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. 04.04.2023 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2, винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника та оголошено заборону на відчуження. З метою перевірки майнового стану боржника, держаним виконавцем направлено запити до обліково - реєстраційних установ. Згідно відповіді МВС - за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що зареєстрованого нерухомого майна за боржником відсутнє. Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформація відсутня. Згідно відповіді Державної податкової служби України інформація про джерела отримання доходів в ДРФО відсутня. Станом на 01.08.2024 заборгованість зі сплати аліментів складає 162298,73 грн. Рішення суду боржником не виконується, на підставі викладеного - просить оголосити в розшук ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 про що постановити ухвалу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2024 головуючою суддею з розгляду цієї справи визначено суддю Сенюту В.О.

Розгляд подання призначено на 07.08.2024.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 438 ЦПК України судом витребувано від виконавця завірені належним чином матеріали виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Судом вживалися заходи щодо повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, подання, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23.06.2022 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

15.08.2022 на виконання вищевказаного рішення видано виконавчий лист.

04.04.2023 в.о. начальника відділу Сєвєродонецького відділу держаної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляховою А.С. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

04.04.2023 винесено повідомлення про внесення боржника до Єдиного реєстру боржників.

04.04.2023 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

04.04.2023 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

04.04.2023 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

04.04.2023 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

04.04.2023 винесено постанову про арешт майна боржника.

25.09.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Державна фіскальна служба України повідомила про те, що боржник на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до відповіді Державної податкової служби України за 4 квартал 2021 сума нарахованого доходу становить 150000,00 грн.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України, особу знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу.

Відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України - дані про зареєстровані за боржником транспортні засобі - відсутні.

Станом на 01.08.2024 розмір заборгованості становить 162298,73 грн.

За правилами ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» передбачає можливість звернення державного виконавця з поданням про розшук боржника.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 № 554/13475/15-ц.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Відповідно до п. 8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Проте, матеріали подання жодного акту про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) не містять.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій з виявлення місця знаходження боржника.

Крім того, жодних доказів направлення на адресу боржника, так і отримання останнім постанови державного виконавця про відкриття вказаного виконавчого провадження, а також викликів боржника до державного виконавця, як на підтвердження обізнаності боржника про наявність виконавчого провадження, матеріали подання не містять.

Саме по собі звернення державного виконавця до обліково - реєстраційних установ із запитами не вказують на необхідність розшуку останнього.

Також у матеріалах подання немає доказів щодо перевірки державним виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

У п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Невиконання рішення суду, хоч і зачіпає законні права стягувача, але з боку державного виконавця належного доказового обґрунтування неможливості виконання судового рішення та необхідності оголошення боржника в розшук не надано, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання.

Виходячи з викладеного, подання про розшук боржника суд вважає передчасним, у зв`язку з чим воно не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80, 261, 438 ЦПК України, ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання в.о. начальника відділу Сєвєродонецького відділу держаної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Аліни Сергіївни про розшук боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.08.2024.

Суддя В.О.Сенюта