Справа № 496/1471/23
Провадження № 2/496/725/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Бондаренко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , місцезнаходження: індекс 04112, Київська область, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, до

відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором,

представник позивача повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності,

відповідач повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але представником надано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, -

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 27.02.2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі позивач та/або ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») в особі представника, звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач та/або позичальник) з вимогами про стягнення суми заборгованості у розмірі 65826,54 гривень за договором № 200153504 від 24.11.2014 року та понесених позивачем судових витрат в розмірі 2684,00 гривні.

2. Свої вимоги мотивує тим, що 24.11.2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено угоду № 200153504, щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору, на умовах повернення, платності, строковості, банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 22700,00 гривень, з встановленим строком користування з 24.11.2014 року по 20.05.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року позивачем набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведено 15.06.2020 року. Таким чином, банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той час як відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 26.02.2023 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 65826,54 гривень, з яких: 21319,80 гривень заборгованість за кредитом; 44506,74 гривень заборгованість за відсотками. (т. 1 а.с. 1-3)

3. 29.06.2023 року від представника відповідача, на адресу суду, надійшов відзив на позов, яким просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що стороні відповідача є не зрозумілим чому позивач називає заяву (оферту) № 200153504 від 24.11.2014 року кредитним договором, де зазначено наступне: «я пропоную (роблю оферту) ПАТ «Банк Михайлівський» укласти зі мною договір надання та використання платіжної картки». Жодної інформації про розмір встановленого на картці кредитного ліміту саме в сумі 22700,00 гривень немає. Натомість чітко зазначено, що «кредитний ліміт: 0 гривень, при цьому встановлений розмір за рішенням банку може бути змінений, про що клієнт буде повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлення або в порядку, передбаченому Умовами по картках». Окрім цього, відповідно до довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка+Кредитка (не іменна), випливає, що картка є не тільки кредитною, а й є прибутковою. Також позивачем не надано будь-який письмових доказів, які підтверджують факт надання/перерахування (виплати) мені кредиту в розмірі 22700,00 гривень. Позивачем не надано будь-яких письмових доказів, які б підтверджували кінцевий строк користування кредитними коштами, хоча в позові вказано строк користування з 24.11.2014 року по 20.05.2017 року. Та звернув увагу суду на те, що відповідно до Довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка+Кредитка (не іменна) строк дії картки складає 5 років. Окрім цього позивач не зазначив дату, з якої настало невиконання (порушення) з боку відповідача умов, зі слів позивача, кредитного договору, не надано графіку погашення наданого відповідачу кредиту, для розуміння строку внесення чергового платежу по картці. Для сторони відповідача є не зрозумілим, яким чином позивач дійшов висновку про розмір заборгованості, вказаної у позові. Також зазначим, що виходячи зі змісту позовної заяви, де вказано, що строк користування закінчився 20.05.2017 року, то 20.05.2020 року строк позовної давності для пред`явлення до суду позову про стягнення заборгованості вже сплив. (т. 1 а.с. 51-53)

4. 18.07.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, долучити до справи дані додаткові пояснення, долучити докази поважності пропуску строку позовної давності та визнати причини пропуску строку позовної давності поважними. В обґрунтування зазначив, що при складані позовної заяви позивачем було допущено помилку а саме в другом абзаці позовної заяви: «Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 22700,00 гривень, з встановленим строком користування з 24.11.2014 року по 20.05.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами» вказано не вірну дату закінчення строку дії картки. В зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить суд, вважати вірною дату закінчення строку дії картки 24.11.2019 року, замість помилкового 20.05.2017 року. Також зазначив, що відповідно до умов Кредитного договору № 200153504 від 24.11.2014 року відповідач просив відкрити йому поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Договору про картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки, дебетно-кредитним порядком обслуговування рахунку. Також відповідач просив для здійснення операцій за рахунком картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку карти, встановити йому кредитний ліміт, в межах якого він мав право здійснити операції з використанням картки за рахунок наданого банком кредиту під операції карткою та здійснювати у відповідності до ст. 1069 ЦК України кредитування рахунку картки. Окрім цього, відповідно до положень кредитного договору, відповідач погодився з тим, що складовою та невід`ємною частиною договору про картку будуть являтися умови по картках та тарифи по картках. З умовами по картці відповідач ознайомлений 24.11.2014 року. Згідно додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20.07.2020 року, банком було відступлено позивачу суму простроченої заборгованості, яка виникла через порушення відповідачем свого зобов`язання перед банком, а саме умов Кредитного договору № 200153504 від 24.11.2014 року щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Розмір заборгованості складає 65826,54 гривень, який з 20.07.2020 року до дня подання позовної заяви до суду не змінився. Також позивач додає, що Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 12.07.2016 року про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року. Таким чином, з даного моменту припинилось будь-яке нарахування відсотків за кредитним договорами, в той час як строк дії кредитного договору № 200153504 від 24.11.2014 року закінчився лише в листопаді 2019 року. Розрахунок та вимоги сплати пені, штрафних санкцій, сум індексу інфляції, 3% річних право позивача, а не обов`язок, тому даної суми позивачем не було включено до розрахунку суми заборгованості. Щодо перебігу строків позовної давності позивач зазначив, що 20.07.2020 року позивач набув право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджується Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» в тому числі і за Кредитними договорами. В свою чергу, приналежність права вимоги за вищевказаними кредитними договорами була предметом спору у справі № 910/11298/16 Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03.09.2020 року замінено правонаступником ТОВ «Діджи Фінанс») до ТОВ «ФК «Плеяда», ТОВ «ФК «Фагор», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет, на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про застосування наслідків нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 року № 1 укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Постановою від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16 визначено, зокрема: застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905, а саме: зобов`язати ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно Договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 року №№1, 2; зобов`язати ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно Договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 року №№ 1, 2. Вищевказане відповідачами по справі № 910/11298/16 виконано не було. На примусове виконання вищевказаної постанови суду, за заявою позивача в даній справі від 12.08.2021 року, відкрито ВП № 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та від 12.08.2021 року відкрито ВП № 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор». Лише на початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані позивачем. Тому зазначає, що саме наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності. (т. 1 а.с. 55-58)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. 18.07.2023 року на адресу суду, через канцелярію, від представника відповідача, надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи з додатками. (т. 1 а.с. 74-90)

6. 18.07.2023 року на адресу суду, через канцелярію, від представника відповідача, надійшло клопотання про витребування доказів з додатками. (т. 1 а.с. 91-101)

7. 24.10.2023 року на адресу суду, через систему документообігу «Електронний суд», від представника позивача, надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи з додатками. (т. 1 а.с. 107-109)

8. 07.11.2023 року на адресу суду, через систему документообігу «Електронний суд», від представника позивача, надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи з додатками. (т. 1 а.с. 112-114)

9. 01.12.2023 року на адресу суду, від представника позивача, надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи з додатками. (т. 1 а.с. 126-227)

10. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. (т. 1 а.с. 102-104, 110-111, т. 2 а.с. 20-21)

11. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але представником надано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. (т. 2 а.с. 22)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

12. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 року цивільна справа № 496/1471/23 була передана головуючій судді Галич О.П. (т. 1 а.с. 31)

13. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

14. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 02.03.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. (т. 1 а.с. 33-34)

15. 14.03.2023 року від представника позивача на адресу суду, через систему документообігу «Електронний суд» надійшло клопотання/заява з додатками на виконання ухвали суду. (т. 1 а.с. 36-44)

16. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 28.03.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (т. 1 а.с. 47-48)

17. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 08.11.2023 року клопотання представника відповідача про витребування доказів було задоволено. (т. 1 а.с. 117-120)

18. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

19. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.

20. Судом встановлено, що 24.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Банк Михайлівський» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву (оферту) № 200153504 від 24.11.2014 року. (т. 1 а.с. 6)

21. Відповідно до змісту Заяви (оферти) № 200153504 від 24.11.2014 року, відповідач мав на меті оформити на своє ім`я Прибуткову картку+Кредитка (не іменна) типу MC World у валюті UAH, рахунок картки НОМЕР_2 , максимальний кредитний ліміт «-» грн., кредитний ліміт: 0 гривень, при цьому встановлений розмір, за рішенням банку, може бути змінений, про що клієнт буде повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлення або в порядку, передбаченому Умовами по картках; максимальна ставка по ліміту 98,8% річних; реальна відсоткова ставка по кредиту (в відсотковому виразі із розрахунку, що кошти будуть використовуватися в повному обсязі максимального кредитного ліміту протягом всього строку його дії) 89,56%; абсолютне подорожчання кредиту (в грошовому виразі, із розрахунку, що кошти будуть використовуватись в повному обсязі максимального кредитного Ліміту протягом всього строку його можливої дії) 24568,53 грн.

22. 24.11.2014 року відповідачем була заповнена Анкета № 941029 з наданням особистих даних, контактної інформації, адреси реєстрації клієнта, адреси фактичного місця проживання або перебування, додаткової контактної інформації (третя особа), інформації про місце роботи, даних про доходи та витрати, щодо майна, додаткової інформації та згоди на обробку персональних даних. (т. 1 а.с. 7)

23. З Анкети № 941029 від 24.11.2014 року вбачається, що в розділі «Кредит» зазначено: бажана сума кредиту 0 грн., строк (міс.) «-», мета кредиту запис відсутній, сума додаткових послуг «-».

24. 24.11.2014 року відповідач був ознайомлений з Довідкою про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка+Кредитка (не іменна)» про що свідчить його підпис на ній. (т. 1 а.с. 10)

25. Довідкою про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка+Кредитка (не іменна)» відповідача було ознайомлено з умовами двох формам кредитування: кредит, що надається у разовому порядку; кредит, що надається у межах відновлювальної кредитної лінії.

26. Відповідно до копії розписки про отримання платіжної картки та/або пін-коду, 24.11.2014 року ОСОБА_1 отримав платіжну картку № НОМЕР_3 та пін-код, рахунок картки НОМЕР_2 , Договір про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_4 від 24.11.2014 року. (т. 1 а.с. 11)

27. 24.11.2014 року ОСОБА_1 було ознайомлено особисто з Тарифами по продукту «Прибуткова картка+Кредитка». (т. 1 а.с. 12)

28. 24.11.2014 року між ТДВ «СК «М-ЛАЙФ» та ОСОБА_1 укладено Договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток ПАТ «Банк Михайлівський» № SK200153504. (т. 1 а.с. 13-14)

29. 24.11.2014 року ОСОБА_1 підписав Згоду суб`єкта персональних даних. (т. 1 а.с. 15)

30. 20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» (Банк) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Новий кредитор) укладено Договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Банк відступає Новому кредитору право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників. (т. 1 а.с. 24-27)

31. Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 7_БМ із відступленням прав вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020 року, до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Кредитним договором № 200153504. Розмір заборгованості складає 65826,54 гривень, в тому числі 21319,80 гривень заборгованість по тілу кредиту; 44506,74 гривень заборгованість за доходами. (т. 1 а.с. 30, 67)

32. 01.12.2022 року позивачем долучено до матеріалів справи виписку по особовим рахункам ОСОБА_2 за період з 23.05.2016 року по 27.07.2020 року, рахунок № НОМЕР_5 . (т. 1 а.с. 130-224)

33. Відповідно копії Постанови Північного Апеляційного Господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16, застосувано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 року № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2; визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 року № 1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 року № 1 та від 20.05.2016 року № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 року № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу; визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 року № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор»; зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 року № 1 і № 2; визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 року № 1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 року № 1 та від 20.05.2016 року № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 року до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 року № 1 та додатках до нього. (т. 1 а.с. 61-66)

34. 19.12.2022 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за вих. № 200153504 було направлено на адресу відповідача Претензію з повідомленням про набуття права вимоги та пропозицією самостійно сплатити заборгованість. (т. 1 а.с. 18-19, 20, 21, 22-23)

35. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 29.12.2022 року, виконавче провадження № 66483131 з примусового виконання наказу № 910/11298/16, виданого Господарським судом міста Києва 12.07.2021 року, закінчене. (т. 1 а.с. 60)

36. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського А.М. від 17.01.2023 року, виконавче провадження № 66491947 з примусового виконання наказу № 910/11298/16, виданого Господарським судом міста Києва 12.07.2021 року, закінчене. (т. 1 а.с. 59)

37. На виконання ухвали суду від 08.11.2023 року Національний банк України повідомив, що інформація про кредитні операції банків, щодо яких НБУ прийнято рішення про віднесення їх до категорії неплатоспроможних або про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію, подається до Кредитного реєстру Фондом безпосередньо або уповноваженою особою Фонду у разі делегування їй повноважень. Відповідно до ст. 67-1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та п. 7 Розділу ІІ Положень про Кредитний реєстр НБУ, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.05.2018 року № 50, банки/Фонд зобов`язані передавати/оновлювати інформацію до кредитного реєстру про кредитні операції боржників щомісяця (станом на перший день місяця, наступного за звітним) не пізніше одинадцятого робочого дня місяця, наступного за звітним. Разом з цим повідомив, що наразі законодавством України та нормативно-правовими актами Національного банку не передбачено подання до Кредитного реєстру інформації небанківськими фінансовими установами. Також звернули увагу, що згідно з вимогами законодавства України у Кредитному реєстрі відображається актуальна інформація на поточну дату, з урахуванням оновлених даних. Інформація про кредитні операції, зобов`язання за якими виконані боржниками в повному обсязі або зобов`язання за якими припинені, видаляється НБУ у визначеному ним порядку з Кредитного реєстру протягом 30 календарних днів після отримання інформації від банку про погашення кредиту або припинення зобов`язання. Згідно з вимогами п. 8 Розділу ІІ Положення № 50 достовірність і своєчасність надання інформації до Кредитного реєстру забезпечує банк/Фонд. Зазначив, що станом на 13.12.2023 року у Кредитному реєстрі відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед банками України, в тому числі ПАТ «Банк Михайлівський». При цьому зазначив, що згідно із ст. 52-1 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд забезпечує належне оформлення, упорядкування та зберігання усіх, у тому числі фінансово-господарських документів неплатоспроможного банку протягом ліквідаційної процедури. До завершення ліквідації неплатоспроможного банку Фонд зобов`язаний забезпечити збереженість архівних документів неплатоспроможного банку і передати їх на зберігання до НБУ. Кредитна справа (кредитний договір) ОСОБА_1 в описах архівних справ Банку не зазначена та на архівне зберігання до НБУ не передавалася. Окрім того долучив копію Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року та Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами. (т. 2 а.с.1-6)

38. На виконання ухвали суду, 26.03.2024 року від представника відповідача надійшла заява, якою на 1, 3, 5, 13, 17 питання не надав відповіді, а на 4, 15 питання надав відповідь не в повній мірі, а саме: щодо 4-го питання знову посилається на розрахунок заборгованості, зроблений позивачем; на 15 питання відповідь ідентична відповіді на питання № 14. (т. 2 а.с. 12-15)

39. На 11 та 14 питання представник позивача зазначив що строк на який укладений кредитний договір складає з 24.11.2014 року по 24.11.2019 року з кінцевим терміном погашення - зі спливом останнього місяця дії картки.

40. На 10 питання представник позивача додатково повідомив, що наявність заборгованості, факт користування кредитними коштами підтверджується первинними документами, в даному випадку випискою з особових рахунків ОСОБА_1 .

41. На 6 питання представник позивача зазначив, що згідно Додатку № 1 до Договору № 7_БМ від 20.07.2020 року до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги лише за одним кредитним договором. Щодо укладення інших кредитних договорів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» інформація невідома.

42. Стосовно питання № 7, представник позивача зазначив, що відповідачем було отримано картку по продукту «Прибуткова картка+кредитна (не іменна)».

43. Відповідаючи на питання №№ 8, 9, представник позивача зазначив, що згідно п. 1.3. Кредитного договору № 200153504 від 24.11.2014 року, ОСОБА_1 просив для здійснення операцій за рахунком карти, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку карти, встановити йому кредитний ліміт, в межах якого він мав право здійснити операції з використанням картки за рахунок наданого банком кредиту під операції карткою та здійснювати у відповідності до ст. 1069 ЦК України кредитування рахунку картки. Окремо повідомив, що згідно п. 3.3. Кредитного договору № 200153504 від 24.11.2014 року відповідач своїм підписом під Заявою погодився та підтвердив, що розмір наданих його кредитних коштів банком не можу перевищувати зазначений в ОП Заяви максимальний кредитний ліміт або ліміт, визначається банком самостійно, на підставі відомостей про ОСОБА_1 , але разом з тим банк не зобов`язаний встановлювати ліміт кредитування за першою вимогою ОСОБА_1 . Відповідно до п. 3.4. сторони також погоджуються, що кредитування рахунку можливе з перевищенням ліміту зазначеного в п. 3.3. цієї заяви, у порядку, на умовах та у строки передбачені Умовами по картках, Тарифами по картках та окремими документами підписаними (погодженими клієнтом), які будуть являтися складовою та невід`ємною частиною Договору про картку, в тому числі, але не виключно додаткові Договори до Договору про картку.

44. Стосовно запитання № 16, представник позивача повідомив, що відомості щодо звернення відсутні в переданих ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» матеріалах кредитної справи № 200153504, що відбулось по факту укладення Договору № 7_БМ від 20.07.2020 року.

45. На питання № 18, представник позивача зазначив, що заходи врегулювання спору вживалися була направлена претензія, не зазначив чи є відомості про її отримання відповідачем.

46. Стосовно питання № 19 представник позивача зазначив, що до матеріалів позовної заяви долучено повний пакет кредитної справи.

47. Стосовно питання № 20 представник позивача зазначив, що матеріали позовної заяви містять розрахунок заборгованості, окрім того вони також містяться в додаткових поясненнях.

V. Оцінка Суду.

48. В ч. 1 ст. 14 ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

49. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

50. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

51. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

52. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

53. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник.

54. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

55. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

56. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

57. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

58. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

59. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

60. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

61. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

62. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

63. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

64. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

65. Відповідно до правової позиції КГС ВС викладеної у постанові від 03.06.2020 року у справі № 916/1410/19, щодо розмежування правочину з відступлення права вимоги (цесія) та договору факторингу, під час цесії може бути відступлено право як грошової, так і негрошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Предметом договору факторингу може бути тільки право грошової вимоги (ст. 1078 ЦК України). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права, а договору факторингу отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

66. З матеріалів справи вбачається, що Договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року за своєю правовою природою є фактично Договором факторингу.

67. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

68. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

69. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

70. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

71. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості, позивач надав суду копії Заяви (оферти) № 200153504, Анкети № 941029, Довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартсіть споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка+Кредитка (не іменна) з двома формами кредитування, Тарифів по продукту «Прибуткова картка+Кредитка», Виписки по особовим рахункам з 23.05.2016 року по 27.07.2020 року та розрахунок заборгованості зроблений в простій формі, при цьому, суд наголошує, що доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості є рішення суду, що вступило в законну силу або документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм чинного законодавства. Розрахунок заборгованості, як доказ розміру заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки він не є первинним документом бухгалтерського обліку, що вміщує записи про здійснені операції, розрахунок суми заборгованості, а є тільки набором арифметичних дій, не підтверджений жодним належним та допустимим доказом у відповідності до ст.ст. 77-78 ЦПК України та підписаний представником Товариства по справі. Разом з тим нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю, щодо змісту та форми первинних документів під час надання фінансових послуг фінансовими компаніями.

72. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01.12.2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01.06.2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21, ЄДРСРУ № 104644740).

73. Окрім цього, згідно дослідженої розписки про отримання платіжної картки та/абоПІН-коду, відповідно до якої ОСОБА_3 було видано платіжну картку № НОМЕР_3 , до якої було відкрито рахунок № НОМЕР_2 , також неможливо встановити яка сума була на наданій картці (який кредитний ліміт на ній було встановлено).

74. Як встановлено судом та зазначено вище, відповідач подав до ПАТ «Банк Михайлівський» Заяву (оферту) № 200153504 від 24.11.2014 року та Анкету № 941029 без зазначення будь-якого кредитного ліміту, відповідно до яких відповідачу було видано платіжну картку з номером № НОМЕР_3 , до якої було відкрито рахунок № НОМЕР_2 , однак на підтвердження наявності заборгованості за вказаною Заявою (офертою) позивачем подано виписку по особовим рахункам, зокрема за рахунками № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 за період з з 23.05.2016 року по 27.07.2020 року.

75. Разом з тим, жодного доказу на підтвердження того, що позичальнику відповідно до умов Заяви (оферти) № 200153504 від 24.11.2014 року замість рахунку № НОМЕР_2 відкриті рахунки № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , суду не надано.

76. Також суд звертає увагу, що у позовній заяві не вказано, коли саме відповідач отримав кредит в розмірі 22700,00 гривень та за якою формою кредитування, а суд не має можливості це встановити самостійно з наданих в якості доказу позивачем виписок по особовим рахункам з 23.05.2016 року по 27.07.2020 року, оскільки, як зазначалося вище, виписка сформована лише після 23.05.2016 року, а не з часу укладення договору, у виписках зазначені рахунки, які не відповідають рахунку, вказаному у заяві (оферті) № 200153504 від 24.11.2014 року та в Розписці про отримання платіжної картки і жодного доказу того, що рахунки, вказані у виписках, належить саме відповідачу, не зазначено ні у позовній заяві, ні у доданих до позовної заяви доказах та додаткових поясненнях.

77. Представлені суду виписки по рахунку, як зазначено позивачем, оформлені Фондом гарантування вкладів, про те, виписки не підписані уповноваженим представником Фонду гарантування вкладів, та з їх змісту неможливо встановити яким чином утворилася заборгованість, а отже вона не є належним та допустимим доказом на підтвердження видачі кредиту та підставності стягнення заборгованості.

78. Окрім цього, з досліджуваного листа НБУ від 15.12.2023 року № 15-0006/92947/БТ вбачається що станом на 13.12.2023 року у Кредитному реєстрі відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перед банками України, у тому числі ПАТ «Банк Михайлівський».

79. Відтак, єдиним документом, де зазначений розмір кредитної заборгованості, є Витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу № 7_БМ із відступленням прав вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020 року, в якому зазначено, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200153504 від 24.11.2014 року, із датою закінчення кредитного договору 24.11.2019 року, сума видачі кредиту 22700,00 гривень, сума заборгованості за тілом кредиту становить 21319,80 гривень, заборгованість за доходами 44506,75 гривень, загальний залишок заборгованості 65826,54 гривень. Але суд звертає увагу на те, що зазначений Витяг, який є складовою частино Договору відступлення прав вимоги, був виправлений вже після звернення позивачем до суду з вказаним позовом, тому суд не може взяти його до уваги як належний та допустимий доказ.

80. З наданих позивачем документів вбачається, що доказів того, що на поточний рахунок відповідача було зараховано кредитні кошти згідно Заяви (оферти), позивачем надано не було. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у відповідача перед первісними кредиторами заборгованості за кредитними договорами матеріали справи не містять. У справі немає, ні копії вимоги до відповідача про погашення заборгованості перед первісним кредитором, ні копії документу, на підтвердження отримання повідомлення боржником про відступлення права грошової вимоги, а ні виписки по рахунку позичальника за період, який включає період кредитування. Окрім цього в жодному з документів, долучених позивачем до матеріалів позовної заяви, не зазначаються дата встановлення кредитного ліміту та його розмір, з урахуванням того, що з Заяви (оферти) та Анкети не вбачається бажання відповідача його встановлення.

81. Сам лише бездоказовий факт констатації наявності заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову. Перехід права вимоги та формалізація певного розміру заборгованості у Договорі № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року, не звільняє ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» від доказування наявності у ОСОБА_1 заборгованості за Заявою (офертою) № 200153504 та її розміру. ОСОБА_1 не є стороною Договору про відступлення прав вимоги, тобто визначений у витязі з Додатку № 1 до Договорів факторингу розмір заборгованості із ним не узгоджувався, його обґрунтованість ним не перевірялась.

82. Про те, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову йдеться у Постанові ВСУ від 27.05.2020 року у справі № 2-879/13. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах зазначає Суд. Окрім цього Суд зауважив, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

83. Оскільки наявність та розмір заборгованості за використаними коштами отриманими в кредит не підтверджено на підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

84. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 536, 549, 611, 625, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 79, 50, 80, 81, 89, 128, 141, 247, 259, 263-265, 279-282, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 61 Конституції України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

7. Повний текст рішення складено 09 липня 2024 року.

Суддя О.П. Портна