Справа № 128/2919/24
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши заяву представника заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Покоєвича Андрія Олексійовича, про забезпечення позову, що подана до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ :

Від представника заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвоката Покоєвича А.О., до подання позовної заяви, надійшла заява про забезпечення позову, яка обгрунтована тим, що 11.07.2024 заявникам стало відомо, що їх речове право на майно, а саме право власності: на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0460, площею 1, 73 га., з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 2 256, 3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; на нежитлові будівлі, загальною площею 1 385, 6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , було припинено, та станом на 15.07.2024 його власником рахується ОСОБА_3 . У подальшому заявникам стало відомо, що 13.05.2024 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мацібура О.В. посвідчила в м. Вінниця акт прийому передачі вище вказаного майна на підставі протоколу ТОВ «ВІНБАЙД» № 1 від 12.05.2024 та призначення директором невідомого позивачам ОСОБА_4 в статутний капітал ТОВ «ВІНБАЙД», далі 11.06.2024 приватним нотаріусом було посвідчено акт прийому-передачі вищевказаного майна на підставі протоколу ТОВ «ВІНБАЙД» № 2 від 11.06.2024, який підписано ОСОБА_4 , у власність ОСОБА_3 .Але жодних погоджень на відчуження майна заявники не надавали та жодних документів не підписували, а ОСОБА_1 взагалі з липня 2022 року постійно проживає і працює в Республіці Польща і ніяким чином не міг підписувати документи щодо відчуження майна, як і будь-яких протоколів ТОВ «ВІНБАЙД». 12.06.2024 ОСОБА_4 подав до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області документи щодо зміни структури власності ТОВ «ВІНБАЙД», відповідно до яких, 12.05.2024 засновниками та власниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , але ТОВ «ВІНБАЙД», згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, було зареєстровано лише 04.06.2024, отже станом на 13.05.2024, коли було посвідчено відчуження майна на користь ТОВ «ВІНБАЙД», ще взагалі не існувало, зміни про засновників відбулися 12.06.2024, а тому 11.06.2024, на час відчуження майна ТОВ «ВІНБАЙД» відповідачу, позивачів, як засновників, взагалі не існувало.

Враховуючи вищевикладені обставни, заявники вважають, що існує ризик подальшого незаконного відчуження майна, яке належало їм на праві власності, а тому планують звернутися до суду з позовом про скасування незаконної передачі майна у власність іншим особам та скасування реєстраційних дій, та просять забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищевказане майно та забороною будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного майна або здійснювати платежі, або передавати майно будь-яким особам чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вимоги ст. 153 ЦПК України, оскільки заява про забезпечення позову була подана суду 22.07.2024, останнім днем розгляду даної заяви є 24.07.2024.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, дослідивши матеріали справи, враховуючи її обґрунтування, приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно клопотання про забезпечення позову, між сторонами дійсно існує спір щодо нерухомого майна, яке належало заявникам, та яке була передано у власність ОСОБА_3 , що заявники вважають незаконним, оскільки волі на відчуження такого майна вони не мали та таких дій не вчиняли, тому у заявників існують обґрунтовані побоювання, що вказане майно може бути відчужене іншій особі.

Та визначаючись зі способом забезпечення позову, який підлягає до застосування за вищевикладених обставин, судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, враховує принцип рівноправності сторін у процесі і забезпечує захист інтересів, в тому числі, ОСОБА_3 як власника нерухомого майна, оскільки такий вид забезпечення позову як накладення арешту перешкоджатиме ОСОБА_3 використовувати нерухоме майно за цільовим призначенням та без визначення ціни позову та заявленння вимог майнового характеру буде явно неспівмірним із позовними вимогами, про намір заявити які вказано в заяві про забезпечення позову.

Тобто, у даному випадку застосування судом заходів забезпечення позову у вигляді арешту на майно, належне на даний час ОСОБА_3 , призведе до непропорційного обмеження прав невстановленого кола осіб, оскільки арешт майна полягає у здійсненні його опису та передачі на зберігання відповідним особам, тобто обмежує право використання арештованого майна.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви та вимоги, які планують заявити позивачі, для найменшого порушення інтересів ОСОБА_3 та забезпечення можливості заявникам захистити свої права, з метою уникнення істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав заявників, за захистом яких вони мають намір звернутися до суду, обґрунтованою, на думку суду, може бути визнана лише заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, з приводу якого виник спір.

Вжиття заходів забезпечення позову в такий спосіб буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті ще до його пред`явлення, а у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України). Крім того, відповідно до п. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Тому, враховуючи характер спірних правовідносин, обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, а також долучені до неї документи, оскільки застосування заходів забезпечення позову щодо невизначеного кола осіб та без конкретизації необхідності заборони здійснення платежів, передачі майна та виконання інших зобов`язань, заборони яких просять заявники, є неприпустимим, подану заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково, а саме забезпечити позов шляхом накладення заборони органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.

Також, суд вважає необхідним роз`яснити заявникам, що відповідно до правил ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні будь-які відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Покоєвича Андрія Олексійовича, про забезпечення позову, що подана до подання позовної заяви,задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення вказаного заявниками позову, а саме заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо:

земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0460, площею 1, 73 га., з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206);

нежитлових будівель та споруд, загальною площею 2 256, 3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206);

нежитлових будівель, загальною площею 1 385, 6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206),

які належать на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Роз`яснити заявникам, що відповідно до правил ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали для відома та виконання направити всім учасникам справи та відповідним державним органам.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя: