Ухвала

25 липня 2024 року

м. Київ

справа № 705/4897/22

провадження № 61-372ск24

(розгляд № 61-372вд24)

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ігнатенка В. М., Олійник А. С., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - Черкаський апеляційний суд, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Державної казначейської служби України, третя особа - Черкаський апеляційний суд, про відшкодування моральної шкоди.

У результаті задоволення відводів та самовідводів суддями Уманського міськрайонного суду Черкаської області, Христинівського районного суду Черкаської області, Монастирищенського районного суду Черкаської області справу № 705/4897/22 передано до Жашківського районного суду Черкаської області.

Жашківський районний суд Черкаської області ухвалою від 20 березня 2023 року відкрив провадження у справі № 705/4897/22.

У результаті задоволених відводів та самовідводів суддів Жашківського районного суду Черкаської області справу № 705/4897/22 передано до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

Корсунь- Шевченківський районний суд Черкаської області ухвалою від 06 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху.

Корсунь- Шевченківський районний суд Черкаської області ухвалою від 17 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без розгляду.

Черкаський апеляційний суд постановою від 07 грудня 2023 року ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2023 року залишив без змін.

05 січня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року у цій справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Фаловська І. М.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

10 липня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Ігнатенка В. М., Олійник А. С., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи № 705/4897/22.

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ігнатенка В. М., Олійник А. С., Фаловської І. М. визнано необґрунтованою. Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів передано для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статі 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2024 року заява про відвід суддів передана на розгляд судді Верховного Суду Зайцеву А. Ю.

Вважаю, що відсутні підстави для задоволення заяви про відвід.

Обґрунтовуючи заяву про відвід колегії суддів Ігнатенка В. М., Олійник А. С., Фаловської І. М., заявниця послалася на те, що судді Олійник А. С. та Фаловська І. М. вже висловили свою позицію щодо самовідводу у розгляді справи за участю ОСОБА_1 (представника у справі) на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Зокрема, ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2023 року заяву про самовідвід Олійник А. С. задоволено. Відведено суддю Олійник А. С. від участі у розгляді справи № 705/2159/19 (провадження № 61-4377ск23) за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року. Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2024 року заяву про самовідвід судді Фаловської І. М. задоволено. Відведено суддю Фаловську І. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 705/2159/19.

Крім цього, заявниця зазначає, що колегією суддів Ігнатенком В. М., Олійник А. С., Фаловської І. М. грубо порушені строки розгляду справи № 705/4897/22, а саме - касаційну скаргу подано 05 січня 2024 року та станом на 09 липня 2024 року її розгляд не відбувся, що триває понад 6 місяців. Ухвалу суду про відкриття касаційного провадження постановлено 04 березня 2024 року, тобто через два місяці після подання касаційної скарги. Тобто, колегія суддів Ігнатенко В. М., Олійник А. С., Фаловська І. М. вчинила численні порушення процесуального закону та розумні строки розгляду справи.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 виражає недовіру колегії суддів Ігнатенку В. М., Олійник А. С., Фаловській І. М. з урахуванням існування істотних обставин, які свідчать про наявність підстав для відводу судді.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

ОСОБА_1 не навела обґрунтованих обставин, які б свідчили про упередженість суддів Ігнатенка В. М., Олійник А. С., Фаловської І. М. при розгляді справи № 705/4897/22, а її припущення не можуть бути підставою для відводу суддів, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у їх неупередженості й не підтверджені жодними належними доказами. Доводи про порушення строків витребування та розгляду справи не є підставою для відводу суддів відповідно до вимог статті 36 ЦПК України.

Доводи заявниці про те, що судді Олійник А. С. та Фаловська І. М. вже висловили свою позицію щодо самовідводу у розгляді іншої справи № 705/2159/19 за її участю також є безпідставними.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).

За об`єктивним критерієм оцінки безсторонності суду немає жодних фактів, які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів Верховного Суду Ігнатенка В. М., Олійник А. С., Фаловської І. М. Безпідставні сумніви заявниці у відсутності безсторонності суддів не є вирішальними і не можуть бути підставою для відводу вказаних суддів.

Враховуючи, що доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ігнатенка В. М., Олійник А. С., Фаловської І. М. не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ігнатенка В. М., Олійник А. С., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - Черкаський апеляційний суд, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев