Справа № 361/1254/24
Провадження № 2/361/2793/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Свій позов обґрунтовував тим, що 24 липня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №38.

Від спільного шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після повномасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України сімейне життя сторін не склалося, а шлюбні відносини фактично припинилися. З 04 квітня 2022 року позивач був мобілізований до 210 понтонно - мостового батальйону на посаду ординатора медичного пункту полка на захист нашої країни, з 16 жовтня 2023 року Позивач переведений на посаду ординатора евакуаційного відділення медичної роти 47 окремо механізованої бригади та приймає участь у захисті Батьківщина на Донеччині по сьогодні. Востаннє позивач бачив відповідача та дітей на початку весни 2022 року. З того часу позивач з відповідачем не бачилися, спілкуються рідко, виключно з побутових питань, пов`язанних з життям спільних дітей. Через те, що позивач тривалий час не бачився з відповідачкою, почуття взаємної любові, поваги та підтримки втратилися, виявилося, що в сторін різні погляди на побут, сімейне життя подружні обов`язки, різні пріоритети та життєві цінності. Таким чином, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинилися: з весни 2022 року і наразі їх шлюб є формальним, фактично сім`я розпалася, Сторони проживають окремо позивач перебуває на війні, а відповідачка з дітьми проживає в м. Бровари, шлюбних стосунків, спільних інтересів та спільного господарства у них немає, тому укладений між ними шлюб підлягає розірванню, а його подальше збереження суперечитиме їхнім інтересам. Бажання зберегти сім`ю, примиритися та відновити шлюбні відносини і сімейні стосунки позивач - не має.

08 лютого 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 11 березня 2024 року.

В судовому засіданні, яке відбулось 24 квітня 2024 року, відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу та просила надати їм строк на примирення.

24 квітня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. надано подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення на один місяць до 25 травня 2024 року.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у їх відсутність, позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала та просила відмовити.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 липня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 .

Від спільного шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №120 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №50.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевогозв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК Україн шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, щомають істотне значення.

Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. І з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання.

При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу.

Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторонни вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 110, 111, 112,113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 200, 265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрований 24 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Олевського районної управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 38, - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.