ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м.Суми

Справа №574/185/22

Номер провадження 22-ц/816/1132/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ»,

третя особа Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Спасьоненка Олександра Володимировича

на рішення Буринського районного суду Сумської області від 29 січня 2024 року у складі судді Гука Т.Р., ухвалене в м. Буринь, повний текст якого складено 05 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Райз-Північ», третя особа Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом витребування її з чужого незаконного володіння та повернення власнику, скасування державної реєстрації права оренди.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 1,8068 га, кадастровий номер :04:003:0201, яка знаходиться на території Червонослобідського старостинського округу Буринської міської ради Сумської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №364244 від 26.12.2008 року. 18.01.2010 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Райз-Максимко» було укладено договір оренди землі №489, відповідно до п.8 якого договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 6 місяців по закінченню строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Вказує, що договір оренди землі закінчився та жодних пропозицій щодо поновлення строку дії договору на новий строк від відповідача не надходило, а тому ОСОБА_2 вирішила розпорядитися належною їй земельною ділянкою на власний розсуд та не здавати більше в оренду відповідачу, про що в усній формі повідомила відповідача, але їй в свою чергу повідомили про наявність додаткової угоди до договору від 01.01.2018 року, яку ОСОБА_2 і було вручено.

Згідно додаткової угоди №1 про зміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення Договору оренди землі зареєстрованого 18.01.2010 року за №55 від 01.01.2018 року укладеної між ОСОБА_2 та ПАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Райз-Північ», вбачається, що сторони домовились, що строк дії договору до 31.12.2028 року, а також про інші умови. Отримавши вказану додаткову угоду та вперше ознайомившись з нею, ОСОБА_2 виявила, що в графі орендодавець мається підпис, який їй не належить, тобто вказану додаткову угоду було підписано іншою особою. Крім того, умови додаткової угоди нею не визнавалися, як і сама додаткова угода, і вона нікого не уповноважувала на укладення додаткової угоди до договору оренди землі від її імені та в її інтересах.

ОСОБА_2 звернулася до Буринського районного суду Сумської області з позовом про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі (справа №574/226/20), проте 12.12.2020 року вона померла.

Позивач вказує, що спадкоємцем її майна, тобто правонаступником її прав та обов`язків, став він - ОСОБА_1 , оскільки є онуком померлої. Вважає, що договір оренди землі від 18.01.2010 року закінчився, оскільки був укладений строком на 10 років, а додаткову угоду №1 від 01.01.2018 року, де однією із сторін зазначена ОСОБА_2 , остання не підписувала, а тому вона є неукладеною, тобто такою, що не відбулася, і наведені в ній умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Таким чином, вважає, що земельна ділянка за додатковою угодою площею 1,8068 га, що має кадастровий номер :04003:0201 знаходиться у фактичному користуванні ТОВ «Райз Північ» без законних підстав.

Посилаючись на вищевказані обставини, просив суд усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, кадастровий номер :04:003:0201, площею 1,8068 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Буринської міської ради Конотопського району Сумської області (раніше Червонослобідська сільська рада Буринського району Сумської області) шляхом витребування її з незаконного володіння ТОВ «Райз Північ», повернення йому та скасування запису про державну реєстрацію права оренди на вказану земельну ділянку. Крім того, просив стягнути з ТОВ «Райз-Північ» на його користь витрати ним у зв`язку з розглядом даної справи, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу та витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 29 січня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Спасьоненко О.В., посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку представника позивача свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Від ТОВ «Райз-Північ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Спасьоненка О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 1,8068 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червонослобідської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №364244 виданим на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за №1577 від 14.11.2008 р. та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №45 (а.с.11).

18.01.2010 року між орендодавцем ОСОБА_2 , з одного боку та орендарем ЗАТ «Райз-Максимко» з другого було укладено договір оренди землі №489, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 1,8068 га, у тому числі: рілля, 1,8068 га. Відповідно п.8 договору, договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк (а.с.12-13).

Пунктом 9 договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 595,26 грн., що становить 3,0% від грошової оцінки та виплачується за вимогою орендодавця у формі: грошовій, натуральній, відробітковій.

01.01.2018 року між орендодавцем ОСОБА_2 , з однієї сторони та орендарем ПАТ «Райз-Максимко» і новим орендарем ТОВ «Райз-Північ» з другої сторони було укладено додаткову угоду №1 про заміну та внесення змін і доповнень, про поновлення Договору оренди землі зареєстрованого 18.01.2010 р. за №55, згідно якої сторони домовились, замінити орендаря на ТОВ «Райз-Північ» та внести зміни до договору оренди (а.с.14).

Згідно з п.3.4 додаткової угоди викладено п.9 в наступній редакції: "З 2017 року орендна плата складає 5530,08 грн., що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.01.2019 року внесено запис про право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:003:0201, площа 1,8068 га, орендарем якої є ТОВ «Райз Північ», а орендодавцем ОСОБА_1 , строк дії договору до 31.12.2028 (а.с.15).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Буринь Буринського району Сумської області (а.с.16).

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2021 року спадкоємцем майна ОСОБА_2 , а саме земельної ділянки, розміром 1,8068 га, кадастровий номер: :04:003:0201, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Червонослобідської сільської ради Конотопського (колишнього Буринського) району Сумської області, є її онук ОСОБА_1 (а.с.17).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01.07.2021 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 01.07.2021 року приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Головенською Л.В., останньою зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0201, площею 1,8068 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с.18).

На підставі висновку експерта №1148 судово-почеркознавчої експертизи за цивільною справою №574/185/22 від 04.12.2023, судом встановлено, що Додаткову угоду №1 від 01.01.2018 року про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення Договору оренди землі зареєстрованого 18.01.2010 року за №055 ОСОБА_2 не підписувала.

Разом з цим, із наданих представником відповідача відомостей на виплату готівки №5 за 10.08.2018 р. та №6 за 16.09.2019 р. з додатками до них, вбачається, що ТОВ «Райз Північ» виплатило 4451,72 грн. та 4896,88 грн. по договору №489 від 01.01.2018 ОСОБА_2 , про що свідчать підписи останньої про одержання коштів у відомості (а.с.29-32).

Таким чином, після закінчення строку оренди, визначеного умовами укладеного з ПАТ «Райз-Максимко» договору оренди від 18.01.2010 року, ОСОБА_2 неодноразово отримувала від іншої юридичної особи ТОВ «Райз Північ» орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою у розмірі більшому, ніж було передбачено умовами вказаного договору, що свідчить про наявність у неї волевиявлення на укладення додаткової угоди від 01.01.2018 року та передачу спірної земельної ділянки в користування нового орендаря ТОВ «Райз Північ».

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, додаткова угода до договору оренди від 01.01.2018 року виконувалась обома сторонами, то така додаткова угода не може вважатись неукладеною, а тому підстави для витребування із володіння відповідача спірної земельної ділянки та повернення її позивачу відсутні, як і відсутні підстави для скасування запису про проведену на підставі такого договору державну реєстрацію права оренди відповідача на земельну ділянку.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абзац 1 частини другої статті 207 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (абзац 1 частини першої статті 638 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами (такий висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц (провадження №14-79цс21) вказано, що: укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

За змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 58 ЦК України, якщо договір оренди (найму) хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав.

Тобто суду необхідно встановити не просто факт використання спірного майна орендарем, а й те, чи сплачував орендар за таке використання орендодавцю та його правонаступникам і чи приймали вони таку оплату.

У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).

У справі, яка переглядається, судом першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів правильно встановлено, що після закінчення строку дії договору оренди, який був укладений 18.01.2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Райз-Максимко», ОСОБА_2 неодноразово отримувала від іншого орендаря - ТОВ «Райз Північ» орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою у розмірі більшому, ніж було передбачено умовами попереднього договору, що свідчить про наявність у неї волевиявлення на укладення додаткової угоди від 01.01.2018 року та передачу спірної земельної ділянки в користування нового орендаря ТОВ «Райз Північ».

Правильно встановивши, що додаткова угода до договору оренди від 01.01.2018 року виконувалась обома сторонами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що така додаткова угода не може вважатись неукладеною, а тому підстави для витребування із володіння відповідача спірної земельної ділянки та повернення її позивачу відсутні, як і відсутні підстави для скасування запису про проведену на підставі такого договору державну реєстрацію права оренди відповідача на земельну ділянку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Райз Північ».

Доводи апеляційної скарги дублюють доводи позовної заяви, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував, та не можуть бути підставами для скасування постановленого у справі судового рішення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Спасьоненка Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 29 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов