Провадження № 2/127/2031/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №74688122 від 23 лютого 2022 року, кредитним договором №25165-02/2022 від 23 лютого 2022 року в загальному розмірі 31 964,66 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №74688122 від 23 лютого 2022 року відповідно до умов якого кредитор передав у власність грошові кошти на погоджений на умовах договору строк шляхом її перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений на сайті з повною інформацією щодо позичальника та його послугами, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, погодився з тим, що він до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та «Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів», які перебувають в загальному доступі будучи опублікованими на сайті www.mvcredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. 14 червня 2021 року між позивачем та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Відповідно до реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 348,66 грн, з яких: 11982,00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 7366,66 грн - сума заборгованість за відсотками.

Також, між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» 23 лютого 2022 року був укладений кредитний договір № 25165-02/2022, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Невід`ємною частиною цих договорів є Правила надання грошових коштів у кредит, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на сайті товариства https:zecredit.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін. 08 грудня 2022 року між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу №08122022, відповідно до якого ТОВ «Інвеструм» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Відповідно до вказаного договору та реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 25165-02/202 від 23 лютого 2022 року в сумі 12 616,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 8616,00 грн - сума заборгованість за відсотками.

Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаними договорами, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань. При цьому, вказана сума заборгованості за цими договорами не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за договором позики №74688122 від 23 лютого 2022 року та кредитним договором № 25165-02/202 від 23 лютого 2022 року в загальному розмірі 31964,66 грн, а також судових витрат.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідач був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Судом установлено, що 23 лютого 2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 із використання вебсайту https://mycredit.ua/ua/documents-license/ був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку) №74688122.

Відповідно до його умов ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти у розмірі 11982,00 грн шляхом перерахування на його банківський рахунок позичальника із використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Строк позики - 30 днів, останній день повернення позики - 25 березня 2022 року. Базова процентна ставка/день - 1,99%. Знижена процентна ставка/день становить 1,8905%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою/день - 2,70%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 23550,77 %. Орієнтовна загальна вартість позики - 18777,59 грн.

Підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що на момент підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщений на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі.

Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п.20 договору).

Відповідно до п. 21 договору, договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним.

При укладені договору позичальник був ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ (п. 22 договору).

Як слідує з матеріалів справи вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатора відповідача - EqXC2yX8Ke, що і є безпосередній підписом відповідача.

Ідентифікаційна частина договору позики від 23 лютого 2022 року в Розділі «Позичальник» міститься ідентифікуючі дані ОСОБА_1 , в тому числі зазначено рахунок позичальника № НОМЕР_1 .

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками.

Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

28 липня 2021 року сторони цього договору уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу, внісши зміни до п.1.3 договору, а 27 жовтня 2023 року - додаткову угоду №12 до цього договору, визначивши загальну суму вимоги, що відступається згідно реєстру №11 від 27 жовтня 2-23 року.

27 жовтня 2023 року сторони договору факторингу підписали акт прийому - передачі реєстру боржників №11 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та скріпили його печатками.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором позики №74688122 від 23 лютого 2022 року на загальну суму 19 348,66 грн, з яких: 11 982,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7366,66 грн - сума заборгованості за відсотками.

23 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 25165-02/2022, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн зі сплатою процентів за його користування у розмірі 182,5% річних від суми кредиту з розрахунку 0,5% на добу, строком на 30 днів, тобто до 24 березня 2022 року. Дата надання кредиту 23 лютого 2022 року.

Підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цих договорів інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Додаток № 1 до вказаного договору містять графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Як слідує з умов цього договору він підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового індикатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної відповідачем (п. 1.7).

Відповідно до п. 2.1 вказаних договорів сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

08 грудня 2022 року між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 25165-02/2022 від 23 лютого 2022 року відступлено позивачу.

Відповідно до 1.2 вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №25165-02/2022 від 23 лютого 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором № 25165-02/2022 від 23 лютого 2022 року на суму 12 616,00, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 8616,00 грн - сума заборгованість за відсотками.

Відповідно до умов договору факторингу його сторони 08 грудня 2022 року підписали акт прийому-передачі реєстру боржників.

Договори факторингу є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Отже до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право кредитора за вищевказаними кредитними договорами, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Позичальник неналежно виконує умови кредитних договорів.

Щодо суми заборгованості та розрахунків заборгованості, то суд погоджується в певній мірі з розрахунками, проведеними позивачем.

Так, за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №74688122 від 23 лютого 2022 року відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за період з 27 жовтня 2023 року по 31березня 2024 року становить 19 348,66 грн, з яких: 11982,00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 7366,66 грн - сума заборгованість за відсотками.

В той же час, як слідує з договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24 лютого 2023 року. Згідно п. 2.3 процентна ставка (базова)/день - 1,99%. Тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п. 3 договору, позикодавець надає Позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді Графіка платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеного в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (надалі - Графік платежів), що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

В Додатку №1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), який є невід`ємною частиною договору, зазначено, що загальна вартість кредиту становить 18777,59 грн, з яких: сума кредиту - 11982,00 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом 6795,59 грн (знижена процентна ставка).

Згідно з п. 4 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення, на залишок позики.

Відповідно до п. 6 договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за базовою процентною ставкою визначеною в п.п. 2.3 п. 2 договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті.

Згідно п. 15 договору, у разі якщо позичальник не дотримується умов Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (TM «MYCREDIT») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0,01%» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «MYCREDIT»), знижена процентна ставка, визначена п. 2 договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.п. 2.3 п. 2 договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягаю перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником в повному обсязі за весь період строку позики.

Відповідно до п. 18 договору, якщо сума позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період карантинних обмежень).

Тобто умови договору позики передбачають різні умови нарахування відсотків,.

При цьому слід звернути увагу, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 вказала, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

Як зазначено раніше позика надавалася відповідачу строком з 23 лютого 2022 року до 25 березня 2022 року. Сторони погодили, що денна процента ставка становить 1,99%, що становитиме 7153,25 грн (ставка застосовується при відсутності застосування умов Програми лояльності), а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача проценти саме в розмірі 7153,25 грн.

Суд не вбачає підстав для нарахування вказаних процентів в період з 25 березня 2022 року. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позичальником дій, обумовлених пунктом 6 договору позики (продовження строку кредитування).

Суд також звертає увагу, що нарахування відсотків на підставі п. 18 договору позики, в даному випадку є необґрунтованим, зважаючи на обумовлення сторонами обмежень встановлених Законом України «Про споживче користування» (зокрема щодо незастосування в період карантинних обмежень).

В той же час відповідно до п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче користування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів, споживач звільняється від відповідальності перед кредитором за таке прострочення. В тому числі, але не виключно споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.

Дія карантину була продовжена до 30 червня 2023 року.

Отже нарахування платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язання в межах дії карантину тобто до 30 червня 2023 року є безпідставним.

Крім того слід звернути увагу, що за змістом п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період воєнного стану позивальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування відсотків за межами строку кредитування, в тому числі і в розмірі визначеному договором, є безпідставним.

Отже, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №74688122 від 23 лютого 2022 року в сумі 19135,25 грн, з яких: 11 982,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7153,25 грн - відсотки за користування кредитом.

Щодо заборгованості за договором фінансового кредиту №25165-02/2022 від 23 лютого 2022 року, то відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за період з 08 грудня 2022 року по 31 березня 2024 року становить 12616,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8616,00 грн - заборгованість за відсотками.

В той же час відповідно до п.1.2 договору кредит надається строком на 30 дні. За користування кредитом клієнт сплачує проценти з розрахунку 0,5% на добу (п.1.3).

У разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п.1.2 цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за процентною ставкою (3,2% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому такий перерахунок не є односторонньою зміною умов договору (п.2.4 договору).

Відповідно до п.4.3 договору в разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.1.2 цього договору, проценти, передбачені в п.2.4 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення.

З урахуванням викладених вище позицій Великої Палати Верховного Суду та умов застосування ст. 625 ЦК України в період воєнного стану та враховуючи, що позика надавалася відповідачу на 30 днів, погоджена денна процента ставка становить 3,2%, що становитиме в межах строку кредитування 3840,00 грн, а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача проценти в розмірі 3840,00 грн.

Отже за договором фінансового кредиту №25165-02/2022 від 23 лютого 2022 року з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 7840,00 грн, з яких: з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3840,00 грн - заборгованість за відсотками.

З огляду на викладене позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2555,36 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам).

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 259, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () заборгованість:

за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №74688122 від 23 лютого 2022 року в сумі 19135,25 грн, з яких: 11 982,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7153,25 грн - відсотки за користування кредитом,

за договором фінансового кредиту №25165-02/2022 від 23 лютого 2022 року в сумі 7840,00 грн, з яких: з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3840,00 грн - заборгованість за відсотками, а всього 26975,25 грн, а також 2555,36 грн судового збору.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: