У х в а л а

Іменем України

16 серпня 2024 року

м. Київ

Справа № 309/710/23

Провадження № 61-11358ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - скаржники)

на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 4 липня 2024 року

у справі за позовом скаржників до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Шкарампоти В. Д. - про усунення від права спадкування за законом і

в с т а н о в и в:

1. У лютому 2022 року скаржники звернулися до суду із зазначеним позовом.

2. 8 березня 2023 року Хустський районний суд Закарпатської області постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 9 годину 30 березня 2023 року в приміщенні цього суду.

3. 24 січня 2024 року вказаний суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі.

4. 6 лютого 2024 року скаржники подали до цього суду клопотання про призначення у справі судово-медичної, судово-психіатричної експертизи та клопотання про встановлення факту (доказу) того, що спадкодавиця проживала у нелюдських умовах в її будинку (далі разом - клопотання скаржників).

5. 20 лютого 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення клопотань скаржників без розгляду. Мотивував тим, що вони подали клопотання після закриття підготовчого провадження у справі без обґрунтування причин пропуску строку на подання; крім того, клопотання про встановлення факту (доказу) не передбачене Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), стосується факту, який входить до предмету доказування у справі, встановлення його до ухвалення судового рішення є неприпустимим.

6. Не погодившись із зазначеною ухвалою, скаржники подали апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду.

7. 4 липня 2024 року Закарпатський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін ухвалу суду першої інстанції від 20 лютого 2024 року. Навів аналогічні до неї мотиви.

8. 29 липня 2024 року скаржники подали до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і скерувати справу до суду першої інстанції для розгляду клопотань скаржників.

9. Верховний Суд вважає, що за цією скаргою відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

9.1. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

9.2. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

9.3. За змістом пунктів 8 і 10 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

9.4. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом (частина друга статті 222 ЦПК України).

9.5. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

9.6. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

9.7. Суди першої й апеляційної інстанцій встановили, що скаржники подали клопотання після закриття підготовчого провадження у справі, тобто пропустили передбачений законом строк. Заяву про поновлення цього строку, у якій мали обґрунтувати, чому не встигли подати клопотання з моменту відкриття провадження у справі (8 березня 2023 року) до закриття підготовчого провадження (24 січня 2024 року), не подали.

9.8. Верховний Суд звертає увагу на те, що позивачі, які звертаються до суду з метою захисту своїх прав та інтересів, мають цікавитися ходом судового розгляду, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. аналогічний висновок у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 лютого 2021 року у справі № 127/27034/16-ц).

9.9. Упродовж тривалого строку підготовчого провадження (8 березня 2023 року - 24 січня 2024 року) скаржники не були позбавлені можливості заявити всі їхні клопотання у визначений законом строк. Не може бути обґрунтуванням неможливості протягом понад 10 місяців подати до суду клопотання те, що скаржники не отримали копію ухвали суду першої інстанції від 24 січня 2024 року про закриття підготовчого провадження у справі, знаючи, ще з 8 березня 2023 року про відкриття провадження у справі, що є початком підготовчого провадження (частина друга статті 189 ЦПК України).

9.10. Оскільки завдання цивільного судочинства згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, Верховний Суд вважає, що скаржники обґрунтовано зазнали обмеження у вигляді залишення 20 лютого 2024 року їхніх клопотань без розгляду. Таке залишення є процесуальним наслідком подання клопотань скаржників із порушенням визначеного законом строку (частина друга статті 126, частина друга статті 222 ЦПК України) та неподання заяви про поновлення пропущеного строку з відповідним обґрунтуванням (частина перша статті 127 ЦПК України).

9.11. З огляду на викладене суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано залишив без розгляду клопотання скаржників.

10. У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

11. Встановивши, що скаржники подали клопотання після закриття підготовчого провадження у справі та без заяви про поновлення пропущеного строку на їхнє подання, суди попередніх інстанцій обґрунтовано залишили клопотання скаржників без розгляду. Таке застосування процесуальних норм є вочевидь правильним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення, зокрема частини другої статті 126 та частини другої статті 222 ЦПК України. Тому касаційну скаргу слід визнати необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 261, 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 4 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Шкарампоти В. Д. - про усунення від права спадкування за законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко