Справа № 676/5727/23
Номер провадження 2/676/370/24
01 серпня 2024 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,
секретаря судового засідання Музики М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Слобідсько-Кульчієвецька сільська рада, про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками,-
рішенням суду від 16.07.2024 р. по справі № 676/5727/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Слобідсько-Кульчієвецька сільська рада, про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками позов було задоволено. Під час винесення судового рішення судом не було вирішено питання про судові витрати витрати на правову допомогу. Представник позивача ОСОБА_1 подав суду 26.07.2024 р. заяву про ухвалення додаткового рішення. В судове засідання учасники судового розгляду не викликались відповідно до положень ч.4 ст.ст.270 ЦПК України.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.07.2024 р. по справі № 676/5727/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Слобідсько-Кульчієвецька сільська рада, про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками позов було задоволено: зобов`язано відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачами належними їм на праві власності земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0437, кадастровий номер :01:001:0439, у межах, визначених координатами, та заборонено відповідачу чинити перешкоди при встановленні позивачами огорожі на межі їх земельних ділянок; стягнуто з відповідача на користь позивачів по 1073,60 грн. судового збору кожному. При винесенні рішення судом не було вирішено позовні вимоги позивачів про стягнення з відповідача витрати понесені ними на правову допомогу.

П.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч.1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. П.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Ч.4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В позовній заяві позивачами вказано понесені витрати ними на професійну правничу допомогу в сумі по 6500,00 грн. кожним. Позивачами подано до суду 19.07.2024 р. заяву про стягнення витрат на правову допомогу по 4000,00 грн. кожному та в обгрунтування вимог додано дві квитанції про сплату 4000,00 грн., договір № 22 на надання юридичних послуг від 09.08.2023 р. укладений між адвокатом Пустовим А.В. та ОСОБА_1 , договір № 23 на надання юридичних послуг від 09.08.2023 р. укладений між адвокатом Пустовим А.В. та ОСОБА_2 , 2 акти прийому-передачі виконаних робіт від 18.07.2024 р. укладені між адвокатом Пустовим А.В. та позивачами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідачем та його представником клопотань про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, не подавалося. Враховуючи, що адвокат Пустовий А.В. здійснював консультування позивачів по законодавству, підготував для подання до суду позовну заяву позивачам, здійснював представництво позивачів під час підготовчого розгляду справи, а тому суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, враховуючи, що суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19), а тому дійшов висновку, що вимоги позивачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначені в позовній заяві, з врахуванням поданих суду доказів підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 13, 133, 135, 139, 141, 270, 353, 355 ЦПК України,

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) по 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу кожному.

На рішення сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В