Справа № 703/2600/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона має двох повнолітніх дітей - дочку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .

Вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , однак шлюб було розірвано 03.04.2007.

Позивач вказує, що на даний час вона є інвалідом І групи та пенсіонером. Вона не має доходів, окрім як виплати пенсійного забезпечення у розмірі 4860,00 грн. Розмір пенсії, який вона отримує, не може в повній мірі покрити витрати, зокрема, але не виключно, на лікування, оплату комунальних послуг та продуктів харчування. Крім того, у зв`язку з погіршенням здоров`я вона регулярно звертається за медичною допомогою до лікарів та потребує постійного лікування.

Її дочка на даний час не працює та перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку та фактично утримується за рахунок власного чоловіка.

Водночас, її син не одружений, власних дітей не має, є фізичною особою-підприємцем, має великий та стабільний дохід, а тому має можливість надавати допомогу матері.

У зв`язку з цим просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та довічно.

03 червня 2024 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 , у якому він позов визнав у повному обсязі.

Ухвалою від 31 травня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони не з`явились.

Представник позивача адвокат Ковбаса О.С. направив до суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача та задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи він повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є сином позивача по справі ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №053087 ОСОБА_1 є інвалідом І «Б» групи з 14.03.2023 безтерміново, причина інвалідності - загальне захворювання.

Як вбачається з довідки про доходи №9005 4907 1171 0015 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої з травня 2023 року по лютий 2024 року становив 4492,21 грн., а з березня по квітень 20224 року - 4860,00 грн. Інші доходи у неї відсутні, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Судом, також, оглянуто надану позивачем медичну документацію ОСОБА_1 , з якої вбачається, що вона час від часу звертається за медичною допомогою у зв`язку з наявними хворобами та отримує відповідну медичну допомогу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 51 Конституції України та ч.1 ст.202 СК України встановлено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, та утримувати їх.

Обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків чинним законодавством не пов`язується з працездатністю дітей і їх можливістю надавати батькам матеріальну допомогу та виникає на підставі сукупності наступних умов:

- походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);

- непрацездатність матері, батька (тобто вони є особами, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або особами з інвалідністю);

- потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Отже, зобов`язання повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому варто акцентувати увагу на тому, що обов`язок повнолітніх «дітей» не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц), хоча цей чинник ураховують при визначенні розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України.

Відповідно до п.21 ПП ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач є непрацездатною, отримує пенсію по інвалідності, розмір якої хоча і є більшим від прожиткового мінімуму, водночас враховуючи її захворювання, розмір пенсії, яку вона отримує, не забезпечує її потреб, пов`язаних зі станом її здоров`я та необхідністю нести витрати на лікування.

Батьківських прав відносно відповідача позивач не позбавлялась, обставин щодо її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків судом не встановлено.

Судом також враховано, що відповідач визнав позов у повному обсязі, про що зазначив у направленому на адресу суду відзиві.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 4000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою, і довічно.

З урахуванням того, що відповідач визнав позов у повному обсязі, інші надані позивачем докази не впливають на встановлені судом обставини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Доказів понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять.

На підставі наведеного, керуючись ст. 81, 141, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері задоволити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 27 травня 2024 року і довічно.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І.Я. Биченко