Справа №155/1248/24
Провадження №2-о/155/142/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

25 липня 2024 року місто Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

23 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про те, що така підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином до компетенції суду віднесено встановлення фактів, якщо: у відповідності до закону він породжує юридичні наслідки, а крім цього заявник не може підтвердити іншим шляхом (отриманням або відновленням загублених документів або внесенням виправлень до актового запису).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

В порушення зазначеним вимог ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення трьох юридичних фактів, не зазначивши при цьому жодної заінтересованої особи.

Згідно з п. 2, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відтак, заявнику необхідно зазначити відомості про наявність або відсутність у нього та у заінтересованої особи (заінтересованих осіб) електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Також, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявником не викладено обставин, якими останній обґрунтовує свої вимоги щодо встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини, факту постійного місця проживання з батьком та факту перебування на утриманні неповнолітньої дитини.

Крім того, відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Таким чином, виходячи з вищенаведених норм Закону, заявник повинен обґрунтувати з якою метою встановлюються дані факти, оскільки саме мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно ці факти є юридичними і чи тягнуть за собою правові наслідки.

Заявник у поданій заяві жодним чином не аргументував та не обґрунтував, які ж юридичні наслідки потягнуть за собою встановлення фактів про які він просить.

Таким чином, заявником не вказано і не обґрунтовано для відновлення яких саме порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів йому необхідне встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч. 1 ст. 177 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто, 605,60 гривень станом на дату направлення заяви до суду).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, у разі коли в заяві в порядку окремого провадження об`єднано дві вимоги і більше, судовий збір має сплачуватися за кожну таку вимогу окремо.

ОСОБА_1 просить встановити три окремі юридичні факти, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини, про встановлення факту постійного місця проживання з батьком та про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітньої дитини. Отже, сума судового збору має складати 1816,80 гривень. (605,60 гривень + 605,60 гривень + 605,60 гривень).

Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір в розмірі 1211,20 гривень та подати суду оригінал платіжного документа або подати до суду докази звільнення від сплати судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у Волин.обл/м.Горохiв/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0003570, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Суддя наголошує, що згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, заявнику слід виправити недоліки заяви, зазначені у даній ухвалі.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому вважає, що її необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Приведену у відповідність до ст. 175, 177 ЦПК України заяву, заявнику слід направити суду з копією та копіями доданих до неї документів для сторін.

Роз`яснити заявнику, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Керуючись ст. 185, 293, 315, 318 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків терміном, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку його заява може бути визнана неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук