У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2024 Справа №607/17870/24

19 серпня 2024 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив: зобов`язати відповідача припинити стягнення коштів з соціальної виплати пенсії по інвалідності; зобов`язати відповідача відкликати постанову державного виконавця, виконавчий лист, наказ про стягнення аліментів №466/9284/19 від 11 листопада 2019 року з Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що він є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності. На виконанні у відповідача перебуває судовий наказ №466/9284/19 від 11 листопада 2019 року, який з нього стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_2 . Вважає протиправними дії державного виконавця щодо стягнення та відрахування суми аліментів з його пенсії по інвалідності, яка не є доходом, а являє собою соціальну виплату. Він звертався до відповідача із заявою про припинення стягнення аліментів з його пенсії, на що отримав відмову.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ознайомившись із вказаним позовом, вважаю, що у відкриті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що 11 листопада 2019 року Шевченківським районним судом міста Львів видано судовий наказ №466/9284/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи стягнення з 07 листопада 2019 року і до досягнення повноліття дитини.

Вказаний судовий наказ пред`явлений до виконання та перебуває на виконанні в Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_1 станом на 01 травня 2024 року, з якого вбачається відсутність такої заборгованості та факт наявності переплати в розмірі 2409,38 грн.

Як вбачається із змісту позову, ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження, оскаржує дії та рішення державного виконавця, здійснені останнім в ході виконання судового наказу.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо державним виконавцем проводиться стягнення коштів (періодичних платежів) з рахунків боржника, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, в межах якого проводиться стягнення з його рахунків, з метою забезпечення виконання рішення суду (судового наказу про стягнення аліментів), останній не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19) та постанові Верховного Суду від 24 травня 2021 року справа № 712/12136/18.

Таким чином, враховуючи, що позивач у справі ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого він просить припинити стягнення з його пенсії, тобто стороною виконавчого провадження, така справа не може розглядатися за правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розділ VII ЦПК України регламентує судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, позивач, як сторона виконавчого провадження (боржник), має право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця у порядку визначеному розділом VII ЦПК України, а не в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, слід відмовити на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, суд роз`яснює позивачу про те, що у випадку подання скарги на дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця, скаржник (стягувач та/або боржник) в силу вимог ч. 1 ст. 448 ЦПК України повинен подати таку скаргу до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, в даному випадку до Шевченківського районного суду міста Львів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 47, 186, 187, 260, 261, 351, 352, 353, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, на підставі вимоги п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз`яснити право позивача на оскарження рішення, дій та бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, в даному випадку до Шевченківського районного суду міста Львів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 19 серпня 2024 року.

Суддя І.М. Черніцька