РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року

м. Рівне

Справа № 555/2414/21

Провадження № 22-ц/4815/861/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом/

відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом /

позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 20 травня 2024 року (постановлену у складі судді Старовецька Ю.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, стягнення аліментів та стягнення утримання на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визначення місця проживання дітей, звільнення від сплати та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и в :

На розгляді у Березнівському районному суді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, стягнення аліментів та стягнення утримання на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визначення місця проживання дітей, звільнення від сплати та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей.

01 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гаврильчик М.А. подав до суду з клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 555/730/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Березнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів ) про визнання батьківства.

Клопотання обґрунтовував тим, що однією із заявлених позивачкою вимог є вимога про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення утримання для дружини до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому під час розгляду справи ОСОБА_2 заперечує своє батьківство, вказавши на те, що запис про батька малолітньої дитини зроблено на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Вважав, що до встановлення батьківства ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини, суд не може прийняти рішення у вказаній справі, а тому просив провадження зупинити до розгляду судом цивільної справи про встановлення батьківства.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 20 травня 2024 року клопотання представника позивача-відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження задоволено.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, стягнення аліментів та стягнення утримання на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визначення місця проживання дітей, звільнення від сплати та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей зупинено.

Ухвала суду мотивована тим, що при вирішенні вищевказаних позовних вимог ОСОБА_1 має довести суду батьківство відповідача щодо дитини, однак дана обставина, що є підставою цих позовних вимог, є предметом дослідження в іншій справі цивільній справі про встановлення батьківства відповідача ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 і рішення суду в цій частині безпосередньо впливає на вирішення спору.

Подальший розгляд цивільної справи є об`єктивно неможливим до вирішення цивільного спору щодо встановлення батьківства.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що обставини, що досліджуватимуться у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства жодним чином не впливають на вирішення даної справи, предметом якої є стягнення пені за несплату аліментів та стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та визначення місця проживання дітей.

Обов`язки батька, зокрема, щодо утримання дитини, права батька на визначення місця проживання дитини ґрунтуються на походженні від нього, що засвідчено органом державної реєстрації актів цивільного стану. З наданих доказів у цивільній справі чітко вбачається, що ОСОБА_2 не є батьком дитини ОСОБА_3 , відсутні будь-які документи, які підтверджують дану обставину.

Розгляд справи про визнання батьківства дійсно може мати наслідки, в тому числі і стягнення аліментів, однак аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 29.03.2024 року, що аж ніяк не впливає на дану справу.

У випадку, якщо і буде встановлено його батьківство щодо ОСОБА_3 юридичних підстав для стягнення з нього аліментів та визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 у межах цієї справи немає.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

25 червня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Гаврильчик М.А. подав відзив на апеляційну скаргу у якому покликається на законність ухвали суду.

Вказує, що існують обґрунтовані підстави для зупинення провадження у справі до вирішення спору у справі № 555/730/24 за позовом про визнання батьківства, оскільки об`єктивно неможливо розглянути судом цивільну справу в частині утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, до вирішення справи про визнання батьківства.

Просить про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвал суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на розгляді у Березнівському районному суді перебуває справа № 555/730/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Березнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання батьківства.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у цій справі обумовлено об`єктивною неможливістю розгляду справи, оскільки у справі № 555/730/24 можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог, зокрема, чи є відповідач біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи ні, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини можливе лише з батька дитини (стаття 180 СК України).

Надані позивачкою докази не дозволяють суду визначити походження дитини від відповідача та встановити наявність чи відсутність підстав для стягнення з нього аліментів, оскільки саме від вирішення справи про визнання батьківства залежить вирішення спору, в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 та позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Покликання у апеляційній скарзі на помилкове не застосування судом положення частини другої статті 252 ЦПК України спростовуються наступним.

За змістом частини другої статті 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів, зокрема з підстави наявності спору про батьківство.

Сімейним законодавством України передбачені, зокрема, такі спори про батьківство, як спір між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини (стаття 129 СК України); оспорювання батьківства матір`ю дитини або особою, яка записана батьком дитини (статті 136-138 СК України).

Означені спори покликані визначити походження дитини від чоловіка, який записаний батьком дитини за його заявою, поданою спільно з матір`ю дитини (пункт 1 частини другої статті 125, частина перша статті 126 СК України) або у зв`язку з перебуванням у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини ( стаття 133 СК України), однак це батьківство оспорюється.

Натомість, визначення судом походження дитини шляхом визнання або встановлення факту батьківства за рішенням суду можливе виключно у випадках, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України (частина четверта статті 128, частина перша статті 130 СК України).

Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові записуються за її вказівкою.

Аналіз зазначених положень СК України дає підстави для висновку про те, що визнання батьківства або встановлення факту батьківства (статті 128, 130 СК України) є способами визначення судом походження дитини від особи, яка не записана батьком дитини. Такі справи спрямовані на захист прав матері, батька або дитини задля виникнення у особи, яка є біологічним батьком, прав та обов`язків батька.

Означені справи розглядаються судом в порядку позовного або окремого провадження і не є спором про батьківство у розумінні статей 129, 136-138 СК України, наявність якого перешкоджає зупиненню провадження у справі про стягнення аліментів.

Зупинення провадження у справах про стягнення аліментів на утримання дитини або її матері до вирішення спору про визнання батьківства дозволяє стягнути аліменти з дня пред`явлення позову (частина перша статті 191 СК України) у випадку набрання законної сили рішенням суду про визнання батьківства. Зазначене відповідає меті законодавця посилити захист права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, які у цьому випадку будуть стягуватись за весь час розгляду справи про встановлення батьківства.

Водночас, наслідком відмови у задоволенні позову про визнання батьківства є відмова у позові про стягнення аліментів, отже, у цьому випадку зупинення провадження у справі про стягнення аліментів до ухвалення судового рішення про визнання батьківства не зашкодить інтересам дитини на належне утримання та не порушить прав відповідача.

У справі, яка переглядається, запис про батька дитини ОСОБА_3 вчинено за вказівкою матері на підставі частини першої статті 135 СК України.

У справі № 555/730/24 ОСОБА_1 пред`явила позов про визнання батьківства ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 128 СК України. У вказаній справі відсутній спір про батьківство (статті 129, 136-138 СК України), який міг би перешкоджати зупиненню провадження у справі про стягнення аліментів на утримання дитини.

Таким чином, до правовідносин, які виникли у справі, що переглядається, не підлягають застосуванню положення частини другої статті 252 ЦПК України щодо заборони зупинення провадження у справі про стягнення аліментів, зокрема, з підстави наявності спору про батьківство.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції надав належну правову оцінку обставинам справи та встановив неможливість продовження розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням суду у справі № 555/730/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Березнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання батьківства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 20 травня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.