УХВАЛА

25 липня 2024 року

м. Київ

справа № 306/1029/22

провадження № 61-6788св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: орган опіки та піклування Полянської сільської ради, ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за касаційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Орбан Наталія Леонідівна, на постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня

2024 року у складі колегії суддів: Собослоя Г. Г., Джуги С. Д., Кожух О. А.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Полянської сільської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2022 року залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_4 .

Рішенням Свалявського районного суду від 17 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Позбавлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі 2 000,00 грн з врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 22 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 у розмірі 2 000,00грн з врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 22 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Свалявського районного суду від 17 травня 2023 року у частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання

ОСОБА_6 в розмірі 2 000,00 грн із врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду із 22 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. У частині позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6 відмовлено.

08 травня 2024 року ОСОБА_2 через систему «Електронний суд»звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року в частині стягнення з неї аліментів на утримання дитини та закрити провадження у цій справі.

Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявниця зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (в частині прийняття нового рішення про стягнення аліментів), викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17, у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 368/963/20-ц, від 13 липня 2022 року у справі № 766/22653/17, від 03 серпня 2022 року у справі № 160/5671/21 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того указує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), а також зазначає, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, в частині що стосується стягнення аліментів та не надав їм належної правової оцінки, встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Вказує, що справа розглянута з порушенням територіальної юрисдикції. Водночас, посилається на те, що суд апеляційної інстанції не розглянув заяви та клопотання, що мали значення для вирішення справи, а розгляд справи проведений за відсутності органу опіки та піклування (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

11 травня 2024 року (згідно з датою, зазначеною у накладній кур`єрської доставки) ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Орбан Н. Л.,звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6 та залишити в силі рішення Свалявського районного суду від 17 травня 2023 року у цій частині.

Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те,

що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків

щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18, від 28 грудня 2020 року у справі № 487/2001/19-ц, від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19, від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки. Крім того указує, що суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання про заслуховування в судовому засіданні думки дитини (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 Цивільного процесуального кодексу України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи доводи заяв ОСОБА_2 про зловживання процесуальними правами, про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Орбан Н. Л., про винесення окремих ухвал та про закриття касаційного провадження, колегія вважає за доцільне надати оцінку викладеним у них доводам при розгляді касаційної скарги по суті.

Водночас, в частині доводів заяви ОСОБА_2 , поданої через підсистему «Електронний суд» 23 липня 2024 року, щодо встановлення особи позивача, його місце реєстрації, дієздатність, про встановлення місця реєстрації відповідача ОСОБА_3 , колегія суддів зауважує, що суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Перегляд судових рішень ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про прийняття нових доказів на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції. Водночас, частиною восьмої статті 187 ЦПК України судді надано право користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру з метою визначення підсудності.

Ураховуючи приписи частини першої статті 400 ЦПК України, у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для витребування нових доказів та долучення їх до матеріалів цивільної справи, на стадії перегляду справи в касаційному порядку.

Керуючись статтями 34, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: орган опіки та піклування Полянської сільської ради, ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за касаційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Орбан Наталія Леонідівна, на постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня

2024 року призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи № 306/1029/22 і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович