УХВАЛА

07 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 462/2361/23

провадження № 61-10717ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 червня 2024 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі - Управління)через засоби поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 червня 2024 року в указаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської радизаявило клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано тим, що в бюджеті Управління відсутні кошти, які можуть бути використанні на сплату судового збору за подання касаційної скарги, а відтак, такі кошти необхідно замовляти через органи Державного казначейства України через що оплата суми передбаченого судового збору затримується у часі. Крім того заявник посилається на введення в України воєнного стану.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20), положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для розгляду питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору та відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відсутні.

Також, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), в якій зазначено, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком й застосовується, як правило, у виключних випадках.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки обставини, на які посилається Управління, не є безумовною підставою для задоволення клопотання заявника відповідно до Закону.

У зв`язку з наведеним, Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 684, 00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у справах про витребування майна визначається вартістю майна.

З прохальної частини касаційної скарги убачається, що заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У мотивувальній частині оскаржуваної постанови зокрема вказано, що згідно з договором купівлі-продажу від 27 серпня 2021 року нежитлове приміщення загальною площею 56,6 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 відчужене за ціною 372 000,00 грн. Відповідно до висновку експерта № 30/08-23 за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи від 05 вересня 2023 року ринкова вартість нежитлових приміщень (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_1 , на момент проведення оцінки становить 2 077 000,00 грн. При цьому у судових рішеннях відсутня інформація щодо площі вказаних нежитлових приміщень.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Таким чином, заявнику необхідно вказати ціну позову та надати суду докази вартості спірного нежитлового приміщення (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна) та, за необхідності, сплатити суму судового збору за формулою: С = (А х 1,5% х 200%), де «А» - вартість спірного нежитлового приміщення станом на час звернення з позовом, а «С» - остаточна сума судового збору за подання касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України).

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської радиу задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 червня 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко