ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3611/24 Головуючий суддя І інстанції Аркатова К. В.
Провадження № 22-ц/818/2564/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про приватну власність, з них:
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2024 року по цивільній справі №638/3611/24, за заявою представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 01 березня 2024 року по справі відкрито загальне позовне провадження.

25 березня 2024 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі шляхом заборони відповідачі ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-17, 2-го поверху № 18-:-30 в нежитловій будівлі літ. «В-2», загальною площею 467,7 кв.м по Бурсацькому узвозу, 8 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

08 квітня 2024 року представником відповідача ОСОБА_2 подано заяву про скасування заходів забезпечення позову. Заяву про скасування заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що ухвала про забезпечення позову була постановлена передчасно, за відсутності законних підстав. При розгляді заяви представника позивача про забезпечення позову суд не взяв до уваги, що цей спір не належить до цивільної юрисдикції.

Предметом спору по справі є скасування рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Тертишника Д.О. № 46675615 від 26.04.2019 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним № 101, за результатами чого нежитлові приміщення 1-го поверху № І, II, 23-1, 24-1, 25-1, 26-1, 26-2, 26-3, 26-4, загальною площею 103,5 кв. м. в нежитловій будівлі літ. «В-1» по Бурсацькому узвозу, 8, у м. Харкові змінено на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-:-17, 2-го поверху № 18-:-30 в нежитловій будівлі літ. «В-2», загальною площею 467,7 кв. м.

Представник відповідача вказує, що державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Тертишник Д.О. є суб`єктом владних повноважень, а тому розгляду скарги на його дії або рішення має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, їх посадова чи службова особа, крім справ визначених у частині 1 цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у законному порядку місцем проживання особи позивача.

Представник відповідача зазначив, що з наведених підстав провадження у справі № 638/3611/24 відповідно до вимог ст. 255 ЦПК України підлягає закриттю, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також вказана вище заява містить посилання на порушення судом внаслідок забезпечення позову норм ст. 41 Основного Закону України, Конвенції та Протоколів до неї, відповідно до яких, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Окремо представник зазначив про вимогу статті 1 Першого протоколу до Конвенції, яка полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гарлики С.С. про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та задовольнити заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що поза увагою суду залишились фактичні обставини справи, які мають суттєве значення. А саме, що підставами для звернення позивача до суду стало проведення 21.12.2023 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин ХМР ОСОБА_4 обстеження земельної ділянки комунальної власності площею 0,0377 га кадастровий номер :01:012:0019 за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «В-2» за адресою АДРЕСА_1 , а реконструкція зазначеної нежитлової будівлі закінчено 16.04.2019 тобто до фактичного моменту формування 27.07.2020 земельної ділянки кадастровий номер 0:01:012:0019.

Зазначене спростовує безпідставне та необґрунтовані доводи позивача щодо нібито самовільного будівництва на земельній ділянці комунальної власності площею 0,0377 га кадастровий номер :01:012:0019 за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «В-2» за адресою АДРЕСА_1 .

Вказує на те, що доводи позову є безпідставними і необгрунтованими, та за своїм змістом є лише припущенням, які у майбутньому не підлягають задоволенню за результатами розгляду справи по суті , а тому встановлені заходи забезпечення позову є незаконними та безпідставними.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ХМР просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.

Вважає, що таким вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, оскільки накладення арешту приміщення 1-го поверху №1-:-17, 2-го поверху №18-:-30 в нежитловій будівлі в літ. «В-2», загальною площею 467,7 кв.м по Бурсацькому узвозу, 8 в м.Харкові майна лише обмежує право відповідача на відчуження нерухомого майна, проте не позбавляє відповідача права користування та володіння ним, носить тимчасовий характер та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які були повідомлені судом апеляційної інстанції про судове засідання, та чия участь не є обов`язковою згідно норми ст. 372 ЦПК України, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаним вимогам оскаржене судове рішення відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції зазначив, що достатніх обставин для скасування забезпечення позову представником відповідача у заяві не зазначено, рішення у справі не ухвалено, тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Судом встановлено, що в у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року по справі вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 (відповідачу) вчиняти будь-які дії щодо відчуження нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-17, 2-го поверху № 18-:-30 в нежитловій будівлі літ. «В-2», загальною площею 467,7 кв.м по Бурсацькому узвозу, 8 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4ст. 158 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Збереження дії вжитих заходів забезпечення позову протягом 90 днів з моменту набрання законної сили рішенням суду передбачено законом у разі у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, однак в даному випадку у випадку має місце відмова у задоволенні позову, а в такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Оскільки рішення суду про відмову у задоволенні позову набрало законної сили 07 лютого 2024 року, скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті у зв`язку з ним, є правомірним.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Звертаючись з заявою про скасування заходів забезпечення позову представник відповідача зазначив про помилковість у визначенні предметної юрисдикції розгляду справи, та стверджував, що вжиття заходів забезпечення позову порушує права власності відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо захисту прав місцевої громади на земельну ділянку, які використовує відповідач у обраний позивачем спосіб - скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії. Оскільки вимоги щодо скасування реєстраційних дій для справ, які розглядаються у порядку цивільного судочинства, не мають самостійного цивільно-правового значення, предметом доказування у даній справі є порушення відповідачем прав на земельну ділянку, на якій відбулося спірне будівництво. Розгляд справи на даний час триває, обставини, що зумовили застосування забезпечення позову не змінилися, а тому продовжує існувати обґрунтоване припущення про реальну загрозу затягування розгляду справи по суті та виконання рішення суду у разі зміни власника нерухомості.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги щодо недоведеності позову, оскільки це питання має досліджуватися судом при розгляді справи по суті, а при забезпеченні позову вимоги до доведеності підстав мають нижчий стандарт доказування «на перший погляд».

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, доводи скарги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 02 серпня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака

Ю.М. Мальований