Справа № 621/2670/24
Провадження № 2-о/621/80/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лацько А.В.,

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - ОСОБА_3 ,

представник заінтересованої особи - адвокат Дорошенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Змієві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про про видачу обмежувального припису, заінтересована особа, відносно якої подається заява ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

18.07.2024 ОСОБА_2 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулася до суду з заяву про видачу обмежувального припису, відповідно до якої просила винести обмежувальний припис відносно ОСОБА_4 , яким усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 , особисто або через представника здійснити невідкладні заходи щодо поновлення газо та електропостачання в будинку АДРЕСА_1 та заборонити в подальшому (на час дії обмежувального припису) здійснювати заходи щодо припинення газо, електропостачання зазначеного будинку.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з квітня 2007 року по квітень 2024 року, який розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 квітня 2024 року.

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який є об`єктом спільної власності подружжя.

Право власності на придбаний будинок було зареєстровано за ОСОБА_3 .

В зазначеному будинку ОСОБА_1 проживає з 2013 року без реєстрації. На час звернення до суду з вказаною заявою ОСОБА_1 зареєстрований у вказаному будинку, як внутрішньо переміщена особа.

Після повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, ОСОБА_3 разом із спільною дитиною виїхала з України.

28 травня 2024 року за місцем постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за заявою представника ОСОБА_3 було відключено електропостачання та газопостачання.

Так, представником заявника зазначено, що ОСОБА_3 достовірно знаючи, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, страждає на тяжкі захворювання, переніс три інсульти, з початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України покинула свого хворого чоловіка, не надавала йому допомоги та доручила своєму представнику здійснити заходи щодо відключення електропостачання та газопостачання в будинку за місцем проживання ОСОБА_1 , чим вчинила дії, що містять в собі ознаки економічного насильства.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18 липня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 22.07.2024.

19.07.2024 до канцелярії суду від представника заінтересованої особи адвоката Дорошенко О.М. надійшли письмові пояснення щодо заяви, відповідно до яких остання зазначила, що підстави для винесення обмежуваньного припису відсутні, заявником не надані докази вчинення відносно нього ОСОБА_3 діянь, що мають ознаки домашнього насильства, а відтак, на сторін по справі не можуть бути поширені обов`язки кривдника і постраждалої особи, відсутні будь-які докази щодо встановлення вчинення фактів домашнього насилля ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_1 . Крім того ,заява не містить обгрунтування наявності та існування будь-яких ризиків щодо факту продовження чи вчинення домашнього насильства, у зв`язку з чим просили відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с. 24-186)

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомляв.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви з підстав викладених в ній.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви та зазначила, що будь-якого домашнього насильства відносно свого колишнього чоловіка не вчиняла, фактично між ними наявний спір щодо заборгованості за комунальні послуги, яка виникла за адресою проживання заявника, оскільки останній комунальні послуги не сплачує, а заборгованість за такі обліковується за нею.

Представник заінтересованої особи адвокат Дорошенка О.М. проти задоволення заяви заперечувала з посиланням на її необґрунтованість, а обставини викладені в заяві вважала такими, що належними доказами не підтверджені, підстави для винечення обмежувального припису за викладених обставин відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 350-1 Цивільного процесуального кодексу України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, з 27 квітня 2027 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 21 травня 2024 року (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки директора КП "Зміївське БТІЗМА" від 17.06.2024 № 79/06/24/1522, в матеріалах інвентаризаційної справи міститься договір купівлі-продажу від 31.10.2013, відповідно до якого ОСОБА_3 придбала житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому (а.с. 10).

Відповідно до копії паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 3-4).

З копії довідки від 17.10.2022 № 6309- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_1 , з 17.10.2022 фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8)

Відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12ААА № 124055 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має встановлену другу групу інвалідності з 06.10.2015, безстроково (а.с. 5).

З акту обстеження матеріально побутових умов складеного 13.06.2024 депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_1 , 1970 року народження фактично мешкає без реєстрації з 2013 року в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 та за вказаною адресою з 28.05.2024 року відключено газопостачання та електропостачання (а.с. 9).

З листа начальника Зміївського УЕГГ Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" Гниря С. від 18.06.2024 № Нф/100/3-5156-24 та доданих до нього документів вбачається, що станом на 18.06.2024 особовий рахунок домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито на ім`я ОСОБА_3 . 21.05.2024 ОСОБА_10 від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності зареєстрованої в Єдиному реєстрі довіреностей за №52799062 від 20.05.2024 було подано заяву про припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , після оплати робіт пов`язаних з припиненням газопостачання 28.05.2024 розподіл природного газу до вищевказаної адреси було припинено зі встановленням інвентарної заглушки (а.с. 11, 12, 13-14, 15, 16, 17).

Статтею 350-2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", який є основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини.

Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною 3 статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з положеннями пункту 3 частини 1 статті 350-4 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на вимоги Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" та статті 350-2 Цивільного процесуального кодексу України, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення України та Кримінальному кодексу України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, (колишнє подружжя), батьки одного з подружжя (колишнього подружжя), інші родичі.

Частинами 2, 3, 4 статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено заходи тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальний припис за своєю суттю є заходом тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на кривдника - не після притягнення кривдника до адміністративної чи кримінальної відповідальності (що є тривалим у часі), а одразу після вчинення домашнього насильства, для унеможливлення його продовження чи повторення.

Враховуючи особливості мети обмежувального припису, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Особою, що вчинила домашнє насильство (в рамках цивільного процесу набуває статусу заінтересованої особи) слід вважати особу, на яку вказує особа, яка зазнала домашнього насильства (її представник, законний представник, інші представники визначені частиною 1 статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"), з урахуванням тих вимог, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі приписами статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та Кримінальним кодексом України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року в справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) вказано, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 по справі № 756/2072/18 зазначив, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису необхідно надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Так, представник заявника в заяві стверджує, що ОСОБА_3 вчиняє щодо ОСОБА_1 економічне домашнє насильство, яке полягає у позбавленні можливості користування житлом, шляхом відключення в будинку за місцем проживання заявника послуг з газо та електро постачання.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що зазначене житло (будинок АДРЕСА_1 ) належить в цілому на підстав договору купівлі-продажу від 31.10.2013 ОСОБА_3 , на ім`я якої зокрема й відкрито рахунок на підставі якого здійснювалося газопостачання у вищевказане домоволодіння.

Так, у заяві зазначено, що цей житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, проте доказів на підтвердження того факту, що вказаний будинок визнано спільною сумісною власністю подружжя заявник не надав.

Як зазначено в заяві та встановлено судовим розглядом, послуги з газо та електропостачання було припинено 28.05.2024 , при цьому, до суду з метою отримання обмежувального припису заявник звернулася лише 18.07.2024, тобто майже через півтора місяці.

Докази, надані заявником та його представником на обґрунтування заявлених вимог, не вказують безумовно на вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, не визначають ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства та чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом, а свідчать лише про наявність конфлікту між сторонами, пов`язаного з користуванням житловим приміщенням.

Будь-яких, належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про те, що зацікавлена особа ОСОБА_3 вчиняє відносно заявника ОСОБА_1 економічне насильство щодо запобігання якому у суду були б підстави застосувати положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" в матеріалах справи відсутні, а також судом в ході розгляду заяви не встановлено.

Вчинення перешкод в користуванні житловим будинком, відносно якого розглядається спір у судовому порядку, не можуть розцінюватись як вчинення насильства у сім`ї.

За встановлених судом обставин, відносини між сторонами не є такими за умови яких суд дійшов би до висновку про наявність домашнього насильства та необхідність застосування відносно заінтересованої особи обмежувальних приписів з метою протидії домашньому насильству відповідно до статті 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Оцінивши ризики продовження та повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_11 , оскільки заявником та його представником не доведено вчинення до ОСОБА_1 насильства з боку ОСОБА_3 .

Матеріали справи не містять доказів того, що існують ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків домашнього насильства, а застосування обмежень не є обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів факту вчинення насильства заінтересованою особою щодо заявника, настання наслідків його вчинення, суд дійшов до висновку, що заявником не вірно обрано спосіб захисту порушеного права та про відсутність будь-яких правових підстав для задоволення заяви.

В силу частини 3 статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству", статтями 141, 294, 350-1 - 350-8 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26.07.2024

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа (особа, відносно якої подається заява) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Головуючий: