г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1907/24
Номер провадження 2/213/1101/24
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2024 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Мазуренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача, представника третьої особи,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Кривий Ріг справу за позовом ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України, про стягнення компенсації за проживання в гуртожитку, компенсацію невикористаної соціальної відпустки та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач проходив службу в ВЧ НОМЕР_1 , та ставить питання про стягнення з відповідача компенсації за проживання у гуртожитку, та стягнення компенсації невикористаної соціальної відпустки за 2023рік,стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку Відповідно до позову та доданих матеріалів, позивач звертався до відповідача з приводу вказаних питань, але отримав відмову, з чим не погодився та звернувся до суду.

Представник третьої особи заявила клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір є публічно-правовим, та має розглядатись в порядку КАС України.

Представник відповідача поклалась на розсуд суду.

Представник позивача зазначила, що позивач вважає, що спір належить розглядати в цивільному судочинстві.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 16.05.2022р., та був виключений зі списків особового складу 12.04.2024р., отримав грошовий атестат. При звільненні позивачу не виплатили компенсацію за проживання в гуртожитку і за невикористані календарні дні соціальної відпустки. Позивач звертався до відповідача, але отримав відповідь, що позивачем не були подані необхідні документи для компенсації проживання в гуртожитку, та розрахунок-компенсації невикористаної відпустки повинна робити та частина в якій на даний час проходить службу позивач. Відповідно до позову, видно, що фактично позивач не погоджується з обґрунтуванням відмови відповідача, вважає таку відмову протиправною.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у чинній редакції).

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції, чинній на час звернення позивача із рапортом від 5 лютого 2018 року; близький за змістом припис є і в поточній редакції цієї частини, чинній із 23 червня 2018 року).

Отже, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22) Велика Палата Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів з приводу проходження військової служби, а саме щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, вказавши, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Тому спір військовослужбовця з військовою частиною щодо реалізації цього права слід розглядати за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори, з приводу проходження публічної служби (аналогічно, як і спори, пов`язані з реалізацією інших соціальних гарантій (пільг), визначених для військовослужбовців).

Згідно положення п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки судом з`ясовано, що спір виник з приводу вимог, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, тому є підстави для закриття провадження по справі, на підставі положення п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, з огляду на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На виконання вимог ч. 1 ст. 256 ЦПК України закриваючи провадження у справі з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті255 цього Кодексу, суд роз`ясняє заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України, про стягнення коштів за проживання в гуртожитку, компенсацію невикористаної соціальної відпустки та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Роз`яснити право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Суддя В.В.Мазуренко