П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Зараз» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року у справі за позовом Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на майно, яке передане спадкоємцям у натурі, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року КС «Зараз» звернулася до суду з позовом та просила в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» звернути стягнення на майно, яке передано у натурі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - спадкоємцям померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме: частка квартири АДРЕСА_1 , за рахунок якого задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за кредитним договором № КВ-00110/07-18/0310 від 09 липня 2017 року у розмірі 119 742 грн. 76 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 липня 2018 року КС «Зараз» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір про надання фінансового кредиту № КВ-00110/07-18/0310. 18 лютого 2020 року представником позивача встановлено, що громадянин ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05 лютого 2021 року представником позивача проведено ознайомлення з матеріалами спадкової справи № 117/20, заведеної 25 лютого 2020 року. За результатами ознайомлення встановлено, що 25 лютого 2020 року на адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу. Відповідно до зазначеної заяви ним прийнято спадщину за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 20 березня 2020 року до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до зазначеної заяви ним прийнято спадщину за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Позивачем 15 лютого 2021 року з метою врегулювання спірних правовідносин в позасудовому порядку, за вих. № 146/21, № 147/21 на адреси відповідачів направлені вимоги про задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця. Вимоги кредитора спадкоємцями не були задоволені, у зв`язку з чим КС «Зараз» звернулася з даним позовом за захистом своїх прав.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 рокуу задоволенні позову КС «Зараз» відмовлено.

В апеляційній скарзі КС «Зараз» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що він через місяць з дати відкриття спадщини направив на адресу нотаріальної контори претензію кредитора спадкодавця. Належні докази пред`явлення вимог кредитора спадкодавця спадкоємцям у строки, передбачені ст. 1281 ЦК України, містяться у матеріалах справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 09 липня 2018 року КС «Зараз» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір про надання фінансового кредиту № КВ-00110/07-18/0310. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати ОСОБА_3 кредит в сумі 25 886 грн. на цілі, не пов`язані з придбанням товарів або послуг для особистих потреб на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим договором.

В подальшому, на підставі укладених сторонами додаткових договорів до кредитного договору № КВ-00110/07-18/0310 від 09 липня 2018 року та 23 квітня 2019 року - внесено зміни в п. 1.4.1 договору, якими продовжено строк, на який надано кредит до 09 липня 2020 року, інші умови кредитування залишено без змін.

КС «Зараз» зобов`язання за кредитним договором виконані в повному обсязі 09 липня 2018 року, за усним зверненням ОСОБА_3 , йому надано кредит в розмірі 25 886 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером.

18 лютого 2020 року КС «Зараз» при виконанні доручення за договором про надання професійної правничої допомоги від 11 січня 2020 року, від мешканців будинку АДРЕСА_2 встановлено, що громадянин ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 28 січня 2020 року у ОСОБА_3 виникла заборгованість за кредитним договором № КВ-00110/07-08/0310 від 09 липня 2018 року в розмірі 119 742 грн. 76 коп., яка складається:

- 23 614 грн. 09 коп. - заборгованість по тілу кредиту;

- 32 707 грн. 97 коп. - загальна сума заборгованості за відсотками;

- 63 420 грн. 70 коп. - загальна сума заборгованості за нарахованою пенею.

19 лютого 2020 року КС «Зараз» на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за вих. № 136/20 направлено претензію кредитора спадкодавця про заведення (у разі відсутності) спадкової справи або надання інформації про вже заведену спадкову справу.

Відповідно до наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 59583711 - 25 лютого 2020 року Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу (номер у Спадковому реєстрі: 65577865; номер у нотаріуса: 117/20) щодо ОСОБА_3

27 лютого 2020 року КС «Зараз» на адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 158/20 направлено претензію кредитора спадкодавця з клопотаннями про:

- додання даної претензії до матеріалів спадкової справи № 117/20;

- доведення претензії кредитора спадкодавця до відома спадкоємців;

- надання відомостей про особи спадкоємців.

Відповідно до повідомлення Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 565/02-14 від 03 березня 2020 року підтверджено заведення спадкової справи № 117/20 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . А також роз`яснено, що вимоги позивача будуть доведені до відома спадкоємців. Статтю 1282 ЦК України спадкоємцям роз`яснено. Претензія КС «Зараз» буде врахована при видачі свідоцтв про право на спадщину.

03 листопада 2020 року КС «Зараз» на адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 924/20 направлено звернення з клопотанням про надання інформації про факт видачі свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі № 117/20; повідомлення складу спадщини, тощо.

Повідомленням Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 2655/02-14 від 04 грудня 2020 року КС «Зараз» повідомлено про те, що свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі № 117/20 не видавались та роз`яснено положення п.п. 4.16 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

05 лютого 2021 року представником КС «Зараз» при виконанні доручення за договором про надання професійної правничої допомоги від 11 січня 2020 року, проведено ознайомлення з матеріалами спадкової справи № 117/20 заведеної 25 лютого 2020 року Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

За результатами ознайомлення встановлено наступне:

25 лютого 2020 року на адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу. Відповідно до зазначеної заяви ним прийнято спадщину за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

20 березня 2020 року на адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до зазначеної заяви ним прийнято спадщину за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

15 лютого 2021 року з метою врегулювання спірних правовідносин в позасудовому порядку, за вих. № 146/21, № 147/21 на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлені вимоги про задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця.

Відповідно до повідомлення Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 2677/02-14 від 11 серпня 2021 року станом на 11 серпня 2021 року свідоцтва про право на спадщину за законом/за заповітом спадкоємцям ОСОБА_3 не видавались, вимоги КС «Зараз» доведені до відома спадкоємців, а стаття 1282 ЦК України роз`яснена.

На підставі свідоцтва про право на житло, виданого 20 вересня 2002 року Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією на підставі розпорядження № 31639 від 20 вересня 2002 року, померлому ОСОБА_3 належить частка квартири АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 03 жовтня 2002 року, про що у реєстровій книзі зроблений запис за № 430.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 272988964 від 02 вересня 2021 року відомості щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні, тобто, з 03 жовтня 2002 року (дати первинної реєстрації права власності спадкодавця за зазначену нерухомість) по теперішній час зазначена квартира не відчужувалася.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини щодо того, що відповідачам було достовірно відомо про наявність боргу спадкодавця та вони відмовилися від його сплати одноразовим платежем. Згідно відповіді Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори позивач дізнався про відкриття спадщини 12 березня 2020 року, а вимоги до спадкоємців пред`явив 15 лютого 2021 року, тобто, з пропуском строків, встановлених ст. 1281 ЦК України. Жоден із відповідачів фактично не одержав спадщину після смерті ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для звернення стягнення на таке майно, оскільки останнє не було передане спадкоємцям в натурі.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника, узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно в межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у сплаті йому заборгованості позичальника у разі його смерті за рахунок спадкового майна, яке прийняли спадкоємці боржника.

Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19 та від 09 листопада 2022 року у справі № 295/15702/20.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 отримав у КС «Зараз» кредит в сумі 25 886 грн., однак, вказані кошти не повернув. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Позивач, як кредитор спадкодавця, має право на пред`явлення до спадкоємців померлого права вимоги щодо повернення отриманих спадкодавцем коштів. Право кредитора на повернення коштів також реалізовується шляхом звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, позовні вимоги КС «Зараз» про звернення стягнення на майно, яке передане спадкоємцям у натурі,не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1263 ЦК України визначено, що спадкоємцями третьої черги є рідні дядько та тітка спадкодавця, тобто рідні (повно рідні або неповно рідні) брати та сестри батьків спадкодавця. Племінники не належать до спадкоємців за законом третьої черги, а спадкують за правом представлення, рівно як і діти рідного дядька та тітка спадкодавця, тобто двоюрідні брати та сестри спадкодавця.

Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що з заявою про прийняття спадщини 25 лютого 2020 року до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 , який зазначив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_3

20 березня 2020 року до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини. ОСОБА_2 зазначив, що він рідним братом ОСОБА_3 . Однак, до заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 не додав доказів, які вказують на те, що він є рідним братом померлого ОСОБА_3 , а, отже, і спадкоємцем другої черги за законом.

З огляду на те, що законодавством не обмежено строк, протягом якого може бути видане свідоцтво про право на спадщину, спадкоємець за законом має можливість в будь-який час подати нотаріусу, документи, що підтверджують родинні зв`язки з померлим спадкодавцем, а відтак і право на спадкування, за умови вчасного подання заяви про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пред`являючи зазначені позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , позивач зобов`язаний був довести, що вказані відповідачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

У той же час, з наявних у справі доказів не вбачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину, оскільки спадкова справа не містить документів на підтвердження його права на спадкування у другу чергу, тобто, як братом померлого.

Разом з тим, матеріали справи також не містять доказів, що ОСОБА_2 , який подав заяву про прийняття спадщини, як брат померлого, таким не є.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку що подані позивачем докази не підтверджують і не спростовують право ОСОБА_2 на спадкування після померлого ОСОБА_3 , а, відтак, не підтверджують та не спростовують факту прийняття ним спадщини.

Відповідач ОСОБА_1 є двоюрідним братом померлого ОСОБА_3 і до заяви про прийняття спадщини ним додано свідоцтва про народження, які підтверджують родинні зв`язки з померлим.

Однак, ОСОБА_1 є спадкоємцем наступної черги спадкування за законом і має право на спадкування виключно у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За таких обставин, можливість прийняття відповідачем ОСОБА_1 спадщини після померлого ОСОБА_3 залежить від того чи є доведеним факт родинних зв`язків ОСОБА_2 (як брата) з померлим ОСОБА_3 та відповідно чи є ОСОБА_2 таким, що прийняв спадщину.

У даному випадку виключно у разі не підтвердження факту прийняття останнім спадщини або підтвердження відсутності його права на спадкування, відповідач ОСОБА_1 буде вважатись таким, що прийняв спадщину, а, відтак, і належним відповідачем у справі.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що за умови відсутності у справі доказів на підтвердження чи спростування факту прийняття спадщини ОСОБА_2 та його права на спадкування після померлого ОСОБА_3 підстав для задоволення позову немає.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про недотримання позивачем строку на пред`явлення вимог до спадкоємців померлого спадкодавця, тобто, прийняв по суті правильне рішення, однак, при цьому, виходив з невірних мотивів, що в силу вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до зміни рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Зараз» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.