Справа №751/2861/24
Провадження №2/751/1013/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Шульга В.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, -

встановив:

27.03.2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить Продовжити мені, ОСОБА_3 , додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини терміном у 2 місяці після померлої матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він являється рідним сином ОСОБА_4 . Його мати, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. За життя його покійній матері належала квартира в рівних частках з його батьком, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10 червня 1999 року, за адресою АДРЕСА_1 .

Його батько, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Мати позивача, ОСОБА_4 , після смерті батька звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на 1/2 частину квартири, що належала за життя батьку позивача - ОСОБА_5 .

Вказує, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої чернігівської нотаріальної контори Завалієвим А.А., зазначено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина - ОСОБА_4 , що мешкає в АДРЕСА_2 . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відкритим акціонерним товариством «Чернігіввовна», 10 червня 1999 року, зареєстрованого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, за №2951 в книзі №21. Квартира в цілому має 44,9 кв. метрів загальної площі та 26,8 кв. метрів житлової площі. Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №3-1333.

Відтак, після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Позивач зазначає, що окрім нього інших дітей у його матері немає, він являється єдиним спадкоємцем на все її майно після її смерті.

Позивач пояснює, що він перебуває на військовій службі у Збройних Силах України на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/22 від 24.02.2022 року, перебуває за межами міста. Окрім того, у відповідності до Довідки про обставини травми від 31.07.2023 року він 20 травня 2023 року одержав Мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акуботравму з перфорацією барабанної перетинки обох вух, вогнепально-осколкове сліпе поранення лівої стопи, лівої гомілки зі стороннім тілом. За обставини безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_3 , внаслідок мінометного обстрілу в районі населеного пункту Богданівка, Донецької області. Перебуваючи на лікуванні він був відряджений до м. Чернігова. У лютому 2024 року він звернувся до Другої чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Світлана Репех роз`яснила, що ним пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він не прийняв спадщину фактом спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті, оскільки не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріус запропонувала йому звернутись до суду для встановлення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач стверджує, що саме проживання окремо від матері, військовий стан, отримання ним травми 20 травня 2023 року під час проходження служби, виконуючи бойове завдання, та мобілізація стали причинами пропуску ним встановленого чинним законодавством України строку для подання заяви на прийняття спадщини, а тому він змушений звернутися до суду за захистом свого особистого права, для його відновлення. Реалізувати своє право поза судом не можливо.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 08.04.2024 року відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

25.04.2024 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 38-42).

Заперечення проти позову, наведені у відзиві зводяться до того, що юридична необізнаність позивача, проживання окремо від спадкодавця не є поважними об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для прийняття спадщини, а, відтак, не є поважними причинами для поновлення позивачу строку для прийняття спадщини.

Також вказує, що позивач отримав травму, виконуючи бойове завдання, 23 травня 2023 року майже в кінці шестимісячного строку для прийняття спадщини. Таким чином, зазначена обставина не може бути безперечним доказом, яким встановлено неможливість позивача прийняти спадщину у визначений строк, адже протягом майже всього шестимісячного строку позивач не мав також перешкоди і міг реалізувати свої спадкові права.

З приводу обставини перебування відповідача на військовій службі за мобілізацією, як і з приводу введення в Україні воєнного стану, представник відповідача зазначає, що позивачем не надано відповідних документів, які б доводили його перебування на військовій службі протягом всього шестимісячного строку для прийняття спадщини. До того ж вважає, що чинне законодавство передбачає, що в умовах воєнного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України незалежно від місця відкриття спадщини і передбачена можливість надіслати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса поштою.

Окремо вказує, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття.

31.05.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказує, що фізично навіть неможливо було позивачу звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк 6 місяців, оскільки він перебував біля м. Бахмут з 16.03.2023 року під час несення служби у лавах ЗСУ, а в подальшому отримав травмування, що призвело до реабілітації та лікування. Наразі позивач також перебуває на передовій та боронить кордони України від військової агресії (а.с. 60-63).

12.06.2024 року представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с. 73-76), у яких зазначає, що навіть в умовах неможливості безпосереднього прийняття спадщини позивачем його право на спадкування було дотримано і підстави для надання додаткового строку відсутні, оскільки неможливість звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, не доведена.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і у його задоволенні просив відмовити з підстав, зазначених і відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 (а.с. 8).

Позивач, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, у відповідності до ст.1261 ЦК України (а.с. 10).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2005 року, виданого державним нотаріусом Другої чернігівської нотаріальної контори Завалієвим А.А, зареєстрованого в реєстрі за №3-1333, та свідоцтва про право власності на житло, виданого Відкритим акціонерним товариством «Чернігіввовна», 10 червня 1999 року, зареєстрованого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, за №2951 в книзі №21, ОСОБА_4 вцілому належить квартира АДРЕСА_4 (а.с. 11, 12).

Листом від 23.02.2024 №808/02-17 ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Світланою Репех роз`яснено, що ним пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він не прийняв спадщину фактом спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті, оскільки не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріус запропонувала йому звернутись до суду для встановлення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 17).

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а ст.1270 ЦК України регламентує для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності із ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи, що: позивач являється спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4 ; в Україні з 24.02.2022 року діє військовий стан; позивач призваний на військову службу у Збройних Силах України на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/22 від 24.02.2022 року з 16.03.2023 року (а.с. 10), тобто під час встановленого Законом 6-ти місячного строку для прийняття спадщини після смерті матері; у відповідності до Довідки про обставини травми від 31.07.2023 року позивач 20 травня 2023 року позивач одержав мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акуботравму з перфорацією барабанної перетинки обох вух, вогнепально-осколкове сліпе поранення лівої стопи, лівої гомілки зі стороннім тілом. За обставини безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_3 , внаслідок мінометного обстрілу в районі населеного пункту Богданівка, Донецької області (а.с. 18); проходження позивачем стаціонарного лікування та реабілітації після отриманих травм (а.с. 65-66, 69-71), подальше перебування його на службі у складі Збройних Сил України, у тому числі під час звернення до суду з цим позовом, суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, і визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чернігів, терміном в 2 (два) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко