Справа № 199/3466/24
УХВАЛА

18.07.2024 суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Подорець О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості.

Так, відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими ЦПК України.

Вищевказані загальні правила підсудності визначені нормою ч. 1 ст.27 ЦПК України, згідно якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ч. 5 ст.165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Частиною 9 ст. 165 ЦПК України визначено, що якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника-юридичної особи або фізичної особи-підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що чинним цивільним процесуальним законом передбачено можливість передання заяви про видачу судового наказу до іншого суду за підсудністю за наслідками отриманої інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місцезнаходження боржника лише, якщо боржником виступає юридична особа або фізична особа-підприємець. Можливість передання заяви про видачу судового наказу, боржником за якою виступає фізична особа, яка не має статусу підприємця, нормами ЦПК України не передбачено.

Натомість, відповідно до п. 9 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу (ч. 2 ст.165 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, боржником виступає фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. За таких обставин суддею на виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України було здійснено запит задля з`ясування зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру адресою реєстрації місця проживання боржника є - АДРЕСА_1 , що по територіальності відноситься до Чечелівського району м. Дніпра, а отже і до територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

При цьому, місце реєстрації позивача АДРЕСА_2 , що також не відноситься до Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра.

Таким чином, враховуючи, що оскільки заява про видачу судового наказу за наслідками отриманої інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника-фізичної особи, який не має статусу підприємця, з огляду на загальні правила підсудності, визначені ч. 1 ст. 27 ЦПК України, не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська, а отже подана з порушенням правил підсудності, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п. 9 ч. 1 ст.165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачу судового наказу з викладеної вище підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.27, 162, 165, 166, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст.166 ЦПК України відмова у видачу судового наказу з викладеної вище підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Копію ухвали про відмову у видачі судового наказу невідкладно надіслати особі, що звернулася із заявою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Б.Подорець