Справа № 202/4477/24
Провадження № 2/202/3363/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/4477/24

за позовом

ОСОБА_1

до

Приватного акціонерного товариства

«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»

Кічка Євгена Вадимовича

про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за участю

представника позивача адвоката Чіпа Я.М.

відповідача ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

02.04.2024, через підсистему «Електронний суд», адвокат Чіп Я.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що 26 грудня 2023 року, водій ОСОБА_2 (відповідач 2) о 21 годині 45 хвилин в м. Дніпро, на вул. Янтарна, 73 а, під час керування транспортним засобом SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. НОМЕР_1 не вжив заходів щодо недопущення самовільного руху, не поставив на гальмо внаслідок чого автомобіль здійснив некерований рух та здійснив наїзд на транспортний засіб TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв поруч.

При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху.

Внаслідок вказаної пригоди належний ОСОБА_1 транспортний засіб TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав технічних ушкоджень, а його власник матеріального збитку.

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2024 року, якою встановлена вина водія ОСОБА_2 у скоєному ДТП (відповідач 2).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована страховою компанією ПрАТ «СК «КНЯЖА Вієнна іншуранс груп» (відповідач 1) на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності водіїв № 217469840.

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 4502/24 від 28 лютого 2024 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю. В. на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахування зносу (матеріальний збиток) становить 19 527,79 гривень (без ПДВ), без урахуванням зносу на замінні складники 42 946,70 гривень.

На підставі ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 02 лютого 2024 року надала страховику заяву про виплату страхового відшкодування в якій зазначила напрямок страхової виплати безпосередньо потерпілому (позивачу).

18.03.2024 року ПрАТ «СК «КНЯЖА Вієнна іншуранс груп» була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 12 000,98 гривень за договором ОСЦПВНТЗ.

Однак, з огляду на те, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу (без ПДВ) становить 19 517,79 гривень, а страховиком здійснена виплата позивачу в розмірі 12 000,98 гривень, то розмір безпідставно недоплаченого страхового відшкодування складає 19 517,79 грн. 12 000,98 грн. 3200 грн. франшиза = 4 316,81 гривні.

Крім цього, позивач мав додаткові витрати в розмірі 1 420,00 гривень, що були сплачені за демонтаж дверей та підготовки їх до ремонтування.

Отже, розмір спричиненої матеріальної шкоди, який в порядку ст. 22, 1192, 1194, 1166 ЦК України не відшкодовується страховиком та покладається безпосередньо на винну в ДТП (відповідача 2) становить: 42 946,70 гривень (вартість ремонтних робіт без урахування зносу) 16 317,79 гривень (вартість відновлювальних робіт з урахуванням зносу, що відшкодовується страховиком за вирахуванням франшизи) = 26 628, 91 гривень.

Враховуючи викладене просив суд стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача недоплачене страхове відшкодування в розмірі 4 316,81 гривень, витрати на демонтування та підготовку до ремонту дверей 1 420,00 гривень, а всього 5 736,81 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди 26 628, 91 гривень; стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам на користь позивача суму сплаченого судового збору, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 гривень, витрати на проведення товарознавчої експертизи 4800 гривень, та інші судові витрати.

05.04.2024 по справі відкрите спрощене позовне провадження та відповідачам визначено строк для подання відзивів на позов.

26.04.2024 до канцелярії суду надійшов відзив на позов ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з якого випливає, що Страховик позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки здійснив виплату страхового відшкодування у відповідності до ст.ст. 22, 28, 29, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також зазначили, що у страховика відсутній обов`язок приймати до уваги висновок товарознавчої експертизи № 4502/24 від 28 лютого 2024 року складаний судовим експертом Дроздовим Ю. В. на замовлення позивача, оскільки Законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку.

Враховуючи викладене просили у задоволенні позовних вимог в частині вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подав.

12.06.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Чіпа Я.М. надійшла відповідь на відзив з якої випливає, що страховик у встановлений строк не направив для огляду пошкодженого транспортного засобу експерта або свого працівника (доказів того, що ФОП ОСОБА_3 є працівником або експертом матеріали справи не містять), посилання представника відповідача на передчасність та безпідставність дій позивача по залучення ним особисто судового експерта для огляду пошкодженого ТЗ є помилковим та спростовується п. 34.4. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Залучений позивачем в порядку п. 34.4. ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення розміру спричиненої шкоди спеціаліст автотоварознавець ОСОБА_4 , є атестованим судовим експертом з правом проведення судових експертиз відповідного напряму докази чого надавались разом із позовною заявою. Крім цього, виконаний на замовлення позивача висновок експерта має посилання про кримінальну відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок, чого не має у Звіті виконаного ФОП ОСОБА_3 на замовлення страхової компанії.

Також зазначив, що оскільки власник пошкодженого майна не ініціював проведення оцінки свого майна іншим спеціалістам або юридичним особам окрім судового експерта ОСОБА_4 , а тому вважає, що дії страхової компанії щодо використання Звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 11.03.2024 року, який був складений оцінювачем ФОП ОСОБА_3 при розрахунку страхового відшкодування порушують вимоги діючого законодавства і в цій частині.

Крім того зазначив, що відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961- IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Оскільки жодної згоди між позивачем та відповідачем щодо здійснення виплати без проведення експертизи досягнуто не було, то розрахунок страхового відшкодування на підставі Звіту про оцінку, а не експертизи, також є порушенням вказаної вище норми профільного Закону. З огляду на вищевикладені обставини сторона позивача вважає наданий відповідачем 1 доказ (Звіт № YD01824 від 11.03.2024 року) на підставі якого був розрахований матеріальний збиток страховиком, неналежним та недопустимим.

Щодо відповідальності ОСОБА_2 зазначив, що тільки лише у випадку, коли страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди (наприклад, розмір шкоди перевищує встановлені ліміти відповідальності страховика, потерпілому відмовлено у виплаті з підстав ст. 34, 37 Закону, тощо), відповідальна за спричинені збитки особа є зобов`язальним суб`єктом перед потерпілим на підставі ст. 1194 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Чіп Я.М. позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. До судових дебатів повідомив суду про намір подати документи на підтвердження судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, оскільки відповідати за завдану позивачу шкоду повинна страхова компанія. Крім того зазначив, що з розміром завданої шкоди не згоден. Автомобіль позивача виглядає як новий.

Представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений шляхом доставки судових повісток до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2023 року, водій ОСОБА_2 о 21 годині 45 хвилин в м. Дніпро, на вул. Янтарна, 73А, під час керування транспортним засобом SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. НОМЕР_1 не вжив заходів щодо недопущення самовільного руху, не поставив на гальмо внаслідок чого автомобіль здійснив некерований рух та здійснив наїзд на транспортний засіб TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв поруч.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху.

Внаслідок вказаної пригоди належний ОСОБА_1 транспортний засіб TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав технічних ушкоджень, а його власник матеріального збитку.

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.2024 (справа № 202/1237/24) відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, не підлягає доказування у даній справі питання щодо винуватості ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої автомобіль TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

На момент ДТП власником автомобілю TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , була і є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

27.12.2023 цивільно-правова відповідальність власника легкового автомобілю SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (поліс №217469840 від 27.12.2023).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

02.02.2024 ОСОБА_1 , на підставі ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надала страховику заяву про виплату страхового відшкодування в якій зазначила напрямок страхової виплати безпосередньо потерпілому (позивачу).

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

18.03.2024 ПрАТ «СК «КНЯЖА Вієнна іншуранс груп» була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 12 000,98 гривень за договором ОСЦПВНТЗ.

З розрахунку суми страхового відшкодування до справи №56, який складений ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», судом встановлено, що сума страхового відшкодування склала 12 000,098 грн, і він проведений на підставі звіту ФОП ОСОБА_3 № НОМЕР_4 від 11.03.2024 про визначення вартості відновлювального ремонту без урахуванням та з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ.

З вказаного звіту слідує, що вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 37 963,46 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 16 812,48 грн (з урахуванням ПДВ на складові); вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 15 200,98 грн (ПДВ у вартості складових та малоцінних деталей відсутній); вартість відновлювального ремонту без урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , 37 963,46 грн менша його ринкової вартості 415 874,50 грн.

За приписами п 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, в редакції цієї статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 1909-IX від 18.11.2021, передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Підпункт 34.2 ст. 34 Закону, в редакції цієї статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 1909-IX від 18.11.2021, визначає, що страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Виходячи з аналізу наведених вище положень Закону України №1961-IV, зокрема ст.ст.33,34 цього Закону, вбачається, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком може бути залучено свого представника, яким може бути працівник страхової компанії, або експерт.

Отже, право залучати страховиком оцінювачів для визначення причин настання страхового випадку, та розміру збитків Законом на момент ДТП та на час проведення огляду пошкодженого ТЗ, було не передбачено.

Поряд із цим, відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону №1961-IV, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Суду не надано доказів, що ФОП ОСОБА_3 є працівником ПрАТ «СК «КНЯЖА Вієнна іншуранс груп» або має статус експерта.

Відтак судом встановлено, що страховик у встановлений строк не направив для огляду пошкодженого транспортного засобу експерта або свого працівника.

У той же час судом встановлено, що позивачем в порядку п. 34.4. ст.34 Закону №1961-IV для визначення розміру спричиненої шкоди залучений спеціаліст автотоварознавець ОСОБА_4 , який є атестованим судовим експертом з правом проведення судових експертиз відповідного напряму.

Так, згідно висновку товарознавчої експертизи № 4502/24 від 28 лютого 2024 року складаного судовим експертом ОСОБА_4 на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахування зносу (матеріальний збиток) становить 19 527,79 гривень (без ПДВ), без урахуванням зносу на замінні складники 42 946,70 гривень.

Висновок експерта має посилання про кримінальну відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок, чого не має у Звіті виконаного ФОП ОСОБА_3 на замовлення страхової компанії. В висновку зазначено, що він підготовлений для подачі до суду або страхову компанію.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума, це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для виплати страхового відшкодування, страховик, у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Постановою Правління Національного банку України «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 109 від 30.05.2022, затверджено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: 1) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого; 2) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320000 гривень на одного потерпілого.

Постанова набрала чинності з 01.07.2022.

За положеннями ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування передбачено в обов`язковому порядку.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

На виконання ч. 5 ст. 106 ЦПК України у вказаному вище висновку експерта зазначено, що він підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховою компанією в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Оскільки суду не надано доказів досягнення згоди між позивачем та відповідачем щодо здійснення виплати без проведення експертизи, то розрахунок страхового відшкодування на підставі Звіту про оцінку, а не експертизи, є порушенням вказаної вище норми Закону №1961-IV.

З наряду-замовлення №А3-2-35457 та фіскального чеку від 09.02.2024 судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплатила ТОВ Фірма «Алмаз-Мотор ЛТД» сервісний центр «TOYOTA» 1 420,00 за обмежувач дверей та підготовку до ремонту (слюсарні роботи).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «КНЯЖА Вієнна іншуранс груп» є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

Приписами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховою компанією в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Отже страхова виплата має певні обмеження та може не у повній мірі покривати потерпілому заподіяний збиток (фізичний знос, франшиза, ПДВ, ліміт відповідальності).

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 19 липня 2021 року у справі № 203/3219/15-ц, від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року та у справі № 754/5129/15-ц та постановою Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16 де зазначено, що системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню потерпілому для відновлення його порушеного права у повному обсязі є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового ліміту (страхової суми за договором).

Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20).

Отже, розмір спричиненої матеріальної шкоди, який в порядку ст. 22, 1192, 1194, 1166 ЦК України не відшкодовується страховиком та покладається безпосередньо на винну в ДТП ОСОБА_2 становить 21 239,57 грн (42 946,70 20% ПДВ (8 589,34) = 34 357,36 -12 000,98 (сума сплаченого страхового відшкодування) - 4 316,81 (сума стягнутого судом страхового відшкодування) + 3 200,00 (франшиза).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та стягнення з нього 21 239,57 грн. різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 970 грн. 60 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 30.03.2024, а також вона понесла витрат, пов`язані із розглядом справи у розмірі 4 300 грн. 00 коп. (п.2 ч.2 ст.133 ЦПК України), а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір та витрати, пов`язані із розглядом справи.

Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача адвокатом Чіпом Я.М., до закінчення судових дебатів, зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити позивачу строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання, у відповідності до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10,12,13, 137, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (; м. Київ, вул. Глибочицька, буд.44) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) недоплачене страхове відшкодування у сумі 4 316 грн 81 коп. (чотири тисячі триста шістнадцять грн 81 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (; м. Київ, вул. Глибочицька, буд.44) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) витрати на демонтаж та підготовку до ремонту дверей у сумі 1 420 грн 00 коп. (одна тисячі чотириста двадцять грн 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 21 239 грн 57 коп. (двадцять одна тисяча двісті тридцять дев`ять грн 57 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (; м. Київ, вул. Глибочицька, буд.44) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 171 грн 91 коп. (сто сімдесят одна грн 91 коп.)

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (; м. Київ, вул. Глибочицька, буд.44) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 851 грн 04 коп. (вісімсот п`ятдесят одна грн 04 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 636 грн 51 коп. (шістсот тридцять шість грн 51 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 3 149 грн 76 коп. (три тисячі сто сорок дев`ять грн 76 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України позивачу ОСОБА_1 подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Згідно п. 5 ч.7 ст. 265 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 29.08.2024 на 12 год. 45 хв.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склав 15.08.2024

Суддя А. О. Михальченко