Справа № 157/2274/23
Провадження №2/157/118/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Камінь-Каширської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

Камінь-Каширська міська рада Волинської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки загального користування шляхом демонтажу огорожі та знищення багаторічних насаджень.

Позов обґрунтовано тим, що до Камінь-Каширської міської ради звернувся ОСОБА_4 із заявою про призначення комісії по факту самовільного захоплення ОСОБА_2 земельної ділянки загального користування, а саме дороги по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим заявник не має можливості завезти будівельні матеріали до свого будинку, тобто належно користуватися своєю земельною ділянкою.

Комісією у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_2 , яка відмовилась підписувати акт обстеження, та заявника ОСОБА_4 16 серпня 2023 року було обстежено земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1134 по АДРЕСА_1 та складено акт, у якому зазначено, що в результаті обстеження земельної ділянки встановлено, що громадянка ОСОБА_2 здійснила самовільне зайняття земель загального користування (дорогу), залила фундамент та встановила бетонну огорожу, чим обмежує доступ до проїжджої частини. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 0,0177 га.

Як вбачається з держаного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №991027 ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 .

Відповідно до план-схеми земельної ділянки кадастровий номер :01:002:1134, виготовленої інженером-землевпорядником ОСОБА_9 , площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 0,0177 га, також з цієї схеми вбачається, що самовільно зайнята земельна ділянка є дорогою.

Крім того, 03 листопада 2023 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Камінь-Каширської міської ради був розглянутий протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №842543 від 26 вересня 2023 року щодо порушення ОСОБА_2 підпункту 12 п. 2 Розділу 3 Правил благоустрою на території Камінь-Каширської міської ради, затверджених рішенням Камінь-Каширської міської ради від 09.06.2023 за №8/30-18, яка здійснила самовільне зайняття земель загального користування (дорогу) площею 0,0177 га по АДРЕСА_1 та винесена постанова, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. З цієї ж постанови вбачається, що 0,0177 га дороги відповідачка зайняла з дозволу начальника інкубатора і жодних правовстановлюючих документів у неї на цю частину земельної ділянки немає.

Таким чином, ОСОБА_2 без будь-якого на те права самовільно зайняла частину земельної ділянки загального користування (дороги), яка їй не належить, шляхом встановлення паркану не по своїх межових знаках, тобто поза межами належної їй земельної ділянки та своїми протиправними діями, які полягають у встановленні паркану на дорозі, перешкоджає користуватися цією частиною дороги у повному обсязі жителям громади, зокрема сусідам.

Отже, незаконними діями відповідачки порушуються законні права міської ради як власника дороги по АДРЕСА_1 , оскільки захоплення частини дороги і спорудження на ній огорожі ОСОБА_2 не тільки обмежила можливість вільного користування нею, але й зробила неможливим користування нею в разі проїзду великогабаритного транспорту без пошкодження як незаконно зведеної нею огорожі, так і огорожі сусідніх земельних ділянок.

Камінь-Каширська міська рада вживала заходи досудового врегулювання спору, а саме надавала ОСОБА_2 термін на демонтаж паркану протягом 30 днів з моменту отримання претензії, однак відповідачка станом на 12 грудня 2023 року самовільно зайняту земельну ділянку не звільнила, огорожу не прибрала.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0177 га, що знаходиться на АДРЕСА_1 , та привести цю земельну ділянку у придатний для використання за цільовим призначенням стан шляхом демонтажу самовільно збудованої огорожі та знищення багаторічних насаджень (дерев), стягнути з ОСОБА_2 на користь Камінь-Каширської міської ради Волинської області судовий збір.

У відзиві на позов ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та зазначила, що жоден із сусідів з позовом до неї не звертався, навіть ОСОБА_10 у цій справі не заявляє самостійної вимоги щодо предмету спору. Згідно з планом меж земельної ділянки, власником якої вона є, ділянка не межує з землями, власниками яких були б ОСОБА_4 або ж інші анонімні сусіди. Земля по межі Б-В зазначена, як належна ОСОБА_11 , з яким жодних межових спорів не було. Відповідачка та ОСОБА_11 дотримувалися правил добросусідства. ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до міської ради, однак його повноваження допоки нічим документально не підтверджені. У разі будь-яких обмежень у здійсненні ОСОБА_4 права користування та розпорядження своїм майном він, як власник, має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Підставою для задоволення його позову про усунення перешкод у користуванні власністю було б встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у ОСОБА_4 права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю. Очевидно, що ОСОБА_4 у цій справі не заявляє самостійних вимог.

Складена інженером-землевпорядником ОСОБА_9 план-схема земельної ділянки містить позначення заштрихованої, по межі Б-A, площі, котра, однозначно, не перетинається із земельними ділянками громадян. План-схема не має жодних позначок відстаней від меж земельної ділянки до дороги, її ширини, протяжності, площі зайняття безпосередньо дороги. Відсутність належних розрахунків не дозволяє вирішити, на яку саме відстань-лінію потрібно перенести огорожу від дороги, які саме дерева висаджені незаконно, чим вони перешкоджатимуть благоустрою міста.

Також відповідачка вказує, що орієнтовно в 1986 році вона та її чоловік ОСОБА_12 звели будинок на наданій їм виконавчим комітетом Камінь-Каширської міської ради земельній ділянці. Ділянка, остання по вулиці, межувала з глухою стіною колишньої птахофабрики. Вулиця була тупиковою, проїзду не було. Позивач же не долучив будь-якої містовпорядної документації, згідно із якою була би показана побудована дорога. Перед згаданою стіною птахофабрики існувало стихійне сміттєзвалище. Це саме та заштрихована ділянка на план-схемі, складеній ОСОБА_9 . У 1989-1990 роках чоловік відповідачки самотужки прибрав сміття, засипав яму піском, висадив там фруктові дерева та встановив огорожу. Вважає, що саме наскрізний проїзд вулицею облаштовано без відповідної технічної документації. Чоловік помер у 2009 році і донині відповідачка користується цією частиною земельної ділянки за відсутності документів, які б посвідчували таке право. Одначе, лише цей факт не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільне її зайняття, бо самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї.

ОСОБА_2 зауважує, що міська рада банально навіть не надала жодних картографічних схем (карти міста) з наявними розмірами дороги по АДРЕСА_1 , тому надані позивачем докази містять лише припущення про порушення його прав. Посилання ж на порушення прав сусідів узагалі безпідставні.

Позивач у відповіді на відзив заперечив щодо доводів відповідачки. Звертає увагу, що власником дороги в межах населеного пункту є міська рада, а відповідачка зайняла частину саме дороги, а тому її твердження, що жоден із її сусідів з позовними вимогами до неї не звертався є безпідставними і не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Твердження відповідачки щодо межі земельної ділянки від Б до В взагалі не заслуговує на увагу, оскільки не є предметом спору, предметом спору є межі земельної ділянки від Б до A, де саме огороджена дорога. Окрім того, відповідачка також зазначає, що план-схема земельної ділянки містить позначення заштрихованої, по межі Б-A, площі, котра однозначно не перетинається із земельними ділянками громадян. Однак, як зазначено у позовній заяві та доданих до неї документах, самовільно зайнята відповідачкою земельна ділянка належить міській раді, тому позивачу невідомо, до чого зазначеним веде відповідачка, що земельна ділянка не перетинається із земельними ділянками громадян.

Щодо тверджень про те, що на план-схемі немає жодних позначок, розрахунків, то для цього міська рада подавала клопотання про виклик та допит свідків і спеціаліста, які зможуть дати вичерпні відповіді на питання відповідачки та суду. Посилання відповідачки на те, які саме дерева висаджені незаконно та чим вони перешкоджають благоустрою міста, також не заслуговують на увагу, оскільки предметом спору є самовільно зайнята земельна ділянка (дорога), яка відповідачці не належить, що вона й підтвердила у відзиві. У відзиві відповідачка вказує, що земельна ділянка межувала з глухою стіною, вулиця була тупиковою, проте відповідачка не вказала, які саме межі межували зі стіною птахофабрики, де саме був тупик. Твердження відповідачки спростовуються доданими до позовної заяви фототаблицями, де по межі Б-A земельної ділянки наявна дорога і немає жодного тупику до межі Б, і не має жодного доказу, що по межі Б-A будь-коли була глуха стіна. Крім того, відповідачка підтверджує факт постійного користування спірною частиною земельної ділянки за відсутності документів, які б посвідчували таке право. ОСОБА_2 визнали винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, і цю постанову вона не оскаржувала.

Згідно з підпунктом 12 п. 2 Розділу 3 Правил благоустрою на території Камінь-Каширської міської ради, затверджених рішенням міської ради від 09 червня 2023 року №8/30-18, будівництво (влаштування) огорож поза межами відведених земельних ділянок забороняється. Зазначені обставини підтверджують протиправну поведінку відповідачки, а тому просить задовольнити цивільний позов до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. Пояснила, що на праві приватної власності їй належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га по АДРЕСА_1 . Вказана в позовній заяві частина земельної ділянки, як самовільно зайнята, в минулому була смітником та ніким не використовувалася. Її сім`я власними силами розчистила смітник та почала використовувати цю земельну ділянку для власних потреб, при цьому її межі були узгоджені з сусідами. Згодом земельну ділянку загородили бетонним забором та висадили на ній дерева. Розташування бетонної огорожі не заважає проїзду по ній будь-яким транспортом, а тому вважає, що не чинить будь-яких перешкод у користуванні дорогою. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач не надав доказів порушення ОСОБА_2 будь-чиїх прав при користуванні дорогою по АДРЕСА_1 . Ширини дороги цілком достатньо для проїзду будь-яким видом транспорту, а великоваговим транспортним засобам рух дорогою такої категорії заборонено. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги Камінь-Каширської міської ради підтримав. Пояснив, що йому та його матері на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок по АДРЕСА_2 . Зараз у будинку проводиться ремонт і виникає необхідність у підвезенні будівельних матеріалів. Проте, завезти їх до будинку немає можливості, оскільки вантажівки не можуть проїхати вулицею через її звуження внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_2 частини дороги й встановлення на ній бетонної огорожі. Крайнього разу проїзд вантажівки закінчився пошкодженням бетонної огорожі та транспортного засобу. ОСОБА_2 відмовилася добровільного демонтувати свою бетонну огорожу, тому він був змушений звернутися за захистом своїх прав до Камінь-Каширської міської ради.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що є депутатом Камінь-Каширської міської ради, заступником голови комісії з земельних питань. У складі комісії він виїздив на перевірку скарги ОСОБА_4 щодо самовільного зайняття відповідачкою ОСОБА_2 частини дороги по АДРЕСА_1 . На місці було встановлено, що площа фактично зайнятої відповідачкою земельної ділянки не відповідає її площі, що зазначена в державному акті. Було встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняла частину АДРЕСА_1 , встановивши на ній бетонну огорожу, про що члени комісії склали відповідний акт, який ОСОБА_2 підписувати відмовилася.

Свідок ОСОБА_7 показав, що є головним спеціалістом відділу земельного кадастру Камінь-Каширської міської ради та був членом комісії, що розглядала скаргу ОСОБА_4 про самовільне зайняття ОСОБА_2 земельної ділянки на АДРЕСА_1 . При дослідженні наданого відповідачкою державного акта на належну їй земельну ділянку виявилося, що дійсні межі земельної ділянки не відповідають межам у державному акті. За кошти ОСОБА_4 інженер-землевпорядник ОСОБА_9 виніс у натуру межі земельної ділянки, виготовив план-схему, на якій зобразив розміри та межі самовільно зайнятої земельної ділянки.

Свідок ОСОБА_8 показав, що обіймає посаду завідувача сектору архітектури та містобудування Камінь-Каширської міської ради. У складі комісії він виїздив на розгляд скарги ОСОБА_4 щодо самовільного зайняття ОСОБА_2 частини АДРЕСА_1 . На місці комісія встановила, що фактичні межі земельної ділянки, яка належить відповідачці, не відповідають межам, зазначеним у державному акті на цю земельну ділянку. Виявили бетонну огорожу, яка виходить за межі земельної ділянки на проїзну частину вулиці. Члени комісії роз`яснили ОСОБА_2 , що вона самовільно зайняла частину дороги. Інженер-землевпорядник ОСОБА_9 склав план-схему, на якій показав земельну ділянку ОСОБА_2 і самовільно зайняту нею земельну ділянку на проїзній частині АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день у міській раді існує лише один генеральний план міста Каменя-Каширського, датований 1988 роком, на якому вулиця Суворова (нині ОСОБА_13 ) має інше розміщення ніж є в наявності. Це пов`язано з тим, що частина дороги була забудована. Проте, вулиця, де знаходяться земельні ділянки відповідачки ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_4 , відповідає генеральному плану, її ширина в межах червоних ліній складає 12 метрів, що не відповідає дійсній ширині вулиці біля житлового будинку ОСОБА_2 на час обстеження.

Свідок ОСОБА_9 показав, що в 2018 році на замовлення Камінь-Каширської міської ради виготовив детальний план території для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_3 . Також за замовленням ОСОБА_4 виготовляв план-схему земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1134, згідно з якою було встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняла частину території АДРЕСА_1 .

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення.

У відповідності до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд встановив, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №991027, виданого Камінь-Каширською міською радою 26 квітня 2012 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 05312, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, по АДРЕСА_1 .

З акту обстеження земельної ділянки від 16 серпня 2023 року, складеного комісією Камінь-Каширської міської ради в складі: депутата міської ради Герасимика П.М., начальника відділу кадастру управління земельних відносин Сус С.П., провідного спеціаліста начальника відділу кадастру управління земельних відносин Бенеська А.О. та завідувача сектору архітектури і містобудування ОСОБА_8 , у присутності власника земельної ділянки ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_4 , вбачається, що в результаті обстеження земельної ділянки встановлено, що громадянка ОСОБА_2 здійснила самовільне зайняття земель загального користування (дороги), залила фундамент та встановила бетонну огорожу, чим обмежує доступ до проїжджої частини. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки згідно з план-схемою становить 0,0177 га. Комісія запропонувала ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, демонтувати металеві стовпи та бетонну огорожу в десятиденний строк.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Камінь-Каширської міської ради №68 від 03 листопада 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме в порушенні правил у сфері благоустрою населених пунктів, що виразилося в самовільному зайнятті земель загального користування (дороги). На підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Постанова адмінкомісії не оскаржувалася та набрала законної сили.

У претензії від 07 листопада 2023 року, адресованій ОСОБА_2 , Камінь-Каширська міська рада вимагала від відповідачки усунути протягом 30 днів перешкоди у користуванні частиною вулиці загального користування, розташованої біля земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1134 за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтування фундаменту та бетонної огорожі, які розміщені на дорозі.

З акту обстеження АДРЕСА_1 від 12 грудня 2023 року встановлено, що вимоги претензії Камінь-Каширської міської ради ОСОБА_2 проігнорувала.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави (п. б ч. 1 ст. 5 Земельного кодексу України).

Відповідно до п. б ч. 2 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень виконавчих органів міських рад у галузі земельних відносин, серед іншого, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом.

У відповідності до положень ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

За нормами статей 38, 39 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Згідно зі ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Суб`єктами права власності згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України є: а) громадяни та юридичні особи на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у відповідності до закону набула право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом. Проте, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 , окрім згаданої земельної ділянки, володіє земельною ділянкою площею 0,0177 га, яка відноситься до земель житлової та громадської забудови та належить територіальній громаді Камінь-Каширській міській раді, з приводу якої виник цей спір. Позивачка не надала суду доказів, які підтверджують правомірність володіння нею спірною земельною ділянкою. Вказаний факт доводиться наданими позивачем документами, а саме матеріалами проведеної перевірки за заявою ОСОБА_4 та постановою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Факт самовільного зайняття частини АДРЕСА_1 не заперечила в судовому засіданні й сама позивачка.

У відповідності до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно зі ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачка ОСОБА_2 самовільно, без відповідної правової підстави зайняла частину АДРЕСА_1 , яка відноситься до земель житлової та громадської забудови й у відповідності до ст. 80 ЗК України належить Камінь-Каширській міській раді, влаштувавши бетонну огорожу та висадивши на ній багаторічні насадження, чим створила перешкоди в користуванні проїзною частиною вулиці, зокрема жителю цієї ж вулиці ОСОБА_4 , тому відповідачку слід зобов`язати усунути створені нею перешкоди шляхом знесення бетонної огорожі та викорчовування закладенх багаторічних насаджень.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позовні вимоги повністю, стягує з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись статтями 5, 12, 76, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 15, 391 Цивільного кодексу України, статтями 152, 212 Земельного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов Камінь-Каширської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0177 га, розташовану на землях загального користування (дорога), на АДРЕСА_1 , згідно з планом-схемою земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1134, яка примикає до цієї земельної ділянки по межі від А до В, шляхом викорчовування закладених багаторічних насаджень і знесення бетонної огорожі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Камінь-Каширської міської ради 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач Камінь-Каширська міська рада Волинської області, вул. Воля, 2, м. Камінь-Каширський, Волинська область, 44501, код в ; відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ; третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 12 липня 2024 року.

Головуючий: Б.С. Гамула