г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1826/24
Номер провадження 2/213/1082/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазуренка В.В., розглянув заочно в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/1826/24 за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - Криворізької міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно збережених коштів, посилаючись на те, що відповідач в період з 30.06.2001 до 06.06.2023 була власником закінченого будівництвом об`єкту, а саме - будівлі магазину АДРЕСА_1 . 20.05.2009 між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:135:0001, розташованої за вказаною адресою по АДРЕСА_2 . В подальшому договір оренди поновлено строком на 5 років до 09.07.2019. Після закінчення строку дії договору оренди земельна ділянка комунальної власності відповідачем повернута не була та не вибула з фактичного її користування. ОСОБА_1 в період з 01.01.2020 по 06.06.2023 користувалась спірною земельною ділянкою без будь-яких правовстановлюючих документів не сплачуючи плату у відповідному розмірі, що позбавило позивача права отримувати дохід від цієї ділянки у виді орендної плати. Відповідачу направлявся лист щодо необхідності сплати 21 716,28 грн до місцевого бюджету за користування земельною ділянкою, яка залишена без реагування. Просить стягнути з відповідача вказану суму коштів.

В судове засідання сторони не викликались. Представник позивача проти прийняття заочного рішення заперечень не надав. Відповідач відзив не направила.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Ухвалою суду від 03 травня 2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження. Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає встановленими такі обставини.

На підставі договору дарування від 13 червня 2001 року ОСОБА_1 прийняла в дар приміщення магазину А-1 площею 39,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Розпорядженням голови Інгулецької районної ради м. Кривий Ріг від 12.10.2004 за зверненням ОСОБА_1 присвоєно поштову адресу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - АДРЕСА_3 .

20 травня 2009 року між Криворізькою міською радою та ОСОБА_1 укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого відповідач прийняла в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови, площею 0,0262 га, кадастровий номер :12:135:0001, для розміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Договір укладено на 5 років.

Рішенням Криворізької міської ради від 25 червня 2014 року орендарю ОСОБА_1 поновлено договір оренди вказаної земельної ділянки.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу: НВ-024 від 19 березня 2024 року, земельна ділянка кадастровий номер :12:135:0001, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0262. Дата державної реєстрації земельної ділянки 09.07.2009, орган який зареєстрував земельну ділянку Криворізький міський відділ ДРФ ДП «ЦДЗК». Як зазначено у цьому Витязі, ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови, цільове призначення: роздрібна торгівля та комерційні послуги.

Із Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 17 січня 2024 року за №362098782, видно, що закінчений будівництвом об`єкт, нежитлова будівля, магазин №9 площею 39,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер :12:135:0001, на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2023 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Із вказаного витягу також видно, що власником вище зазначеної земельної ділянки є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради.

Рішенням Криворізької міської ради від 24 червня 2015 року №3728, яке набрало чинності з 01 січня 2016 року, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Рішенням Криворізької міської ради від 26 травня 2021 року №523, яке набрало чинності з 01 січня 2022 року, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Як видно із Витягу з технічної документації від 14 січня 2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки :12:135:0001 складає 455 033,74 грн.

Як видно із Витягу з технічної документації від 12 жовтня 2023 року, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 833 668,28 грн.

Позивачем направлено лист на ім`я відповідача про добровільне погашення заборгованості за фактичне користування земельною ділянкою у період з 01 січня 2020 року по 06 червня 2023 року безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої до місцевого бюджету орендної плати на загальну суму 21 716,28 грн. ОСОБА_1 добровільно вказану суму коштів не сплатила.

Рішеннями Криворізької міської ради від 26 червня 2019 року №3897, від 30 червня 2020 року за №4799, від 26 травня 2021 року за №506, від 26 січня 2022 встановлено відповідні ставки плати за землю.

Із листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України від 16.02.2024 видно, що ОСОБА_1 в переліку орендарів у 2020 2023 роках відсутня як орендар земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 не є платником з плати за землю (орендної плати) за вказаною адресою.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, за 2020 рік розмір безпідставно збережених коштів з орендної плати без оформлення належним чином права користування змельною ділянкою складає 4341,02 грн, за 2021 рік 4341,02 грн, за 2022 рік 8699,15 грн, за період з 01 січня 2023 року по 06 червня 2023 року заборгованість становить 4335,09 грн, всього 21 716,28 грн.

Отже, відповідач, будучи власником нежитлової будівлі, що розташована на вищевказаній земельній ділянці, в період з 01.01.2020 по 06.06.2023 була її користувачем, але плату за користування земельною ділянкою до бюджету територіальної громади не здійснювала. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із зобов`язань повернення особою безпідставно набутого майна його власнику (у даному випадку власнику земельної ділянки).

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю та інше.

Згідно з положеннями ст.80 Земельного кодексу України, територіальні громади як суб`єкти права на землі комунальної власності реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Нормою п.«а» ч.2 ст.83 цього Кодексу визначено, що усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, належать на праві власності територіальним громадам, і є комунальною власністю.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, шляхом прийняття рішень.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Пунктом «в» частини першої статті 96 цього кодексу передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно із п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Зі змісту глави 15, статтей 120, 125 ЗК України та положень ст.1212 ЦК України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки в період з 01.01.2020 по 06.06.2023, сплату коштів за користування земельною ділянкою під належною їй у вказаний період на праві приватної власності нежитловою будівлею не здійснювала, тобто без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберегла у себе кошти, які мала заплатити власнику, що призвело до ненадходження плати за землю до бюджету Криворізької міської територіальної громади.

При цьому, суд керується правовим висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним в постанові від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20, згідно з яким норма ст.181 ЦК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, і вважає, що у зв`язку з користуванням Відповідачем нежитловою нерухомістю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належала їй на праві власності, презюмується користування відповідачем спірною земельною ділянкою.

Відповідно до правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі №925/230/1, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 серпня 2022 року у справі №922/2060/20, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини ч.1 ст.1212 ЦК України.

Отже, оскільки право позивача є порушеним, воно підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості відповідно до положень ч.1 ст.1212 ЦК України.

На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження суду не надав, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов підлягає задоволенню та слід стягнути з відповідача вказані кошти за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 80, 83, 120, 122 - 125 ЗК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради 21 716 (двадцять одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 28 коп. за користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :12:135:0001, у період з 01 січня 2020 року по 06 червня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради судовий збір у розмірі 3028(три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Криворізька міська рада, адреса місцезнаходження: пл. Молодіжна, 1,

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складення повного тексту судового рішення 22 липня 2024 року.

Суддя В.В.Мазуренко