Провадження № 2/127/4696/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кашпрук О.В.,

представника відповідача-позивача адвоката Глазунової Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Вінниці заяву позивача-відповідача ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, про поділ майна та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

В ході підготовчого засідання по справі, 02.08.2024 позивач - відповідач ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов, а саме: накласти арешт на 1/2 частину грошових коштів на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному Товаристві "Акцент-банк", , на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно договору №90.28.; накласти арешт в межах ціни позову у розмірі 146837,55 грн. на грошові кошти на рахунку НОМЕР_3 , відкритому в Акціонерному Товаристві "Акцент-банк", , на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно договору №90.28..

Заява мотивована тим, що як вбачається з відповіді АТ "Акцент-банк" станом на 14.02.2024 ОСОБА_2 відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_1 згідно договору №90.28.. Згідно інформації банку 06.08.2023 договір №90.28. було переукладено на новий строк 12 місяців, тобто 07.08.2024 відповідачка може отримати кошти у розмірі 107300,13 грн. з депозитного рахунку № НОМЕР_1 через касу банку.

Рахунок № НОМЕР_4 відкрито на підставі договору №90.28., укладеному ОСОБА_2 24.10.2023 з початковою сумою депозиту 40000 грн. Рахунок № НОМЕР_5 відкрито на підставі договору №90.28. «Скарбничка», укладеному ОСОБА_2 , за яким кошти та відсотки знімаються систематично та кошти на такому рахунку практично відсутні.

У позивача є обґрунтоване припущення, що відповідачка після закінчення строку договору та до закінчення розгляду справизніме грошові кошти, на 1/2 частину яких претендує позивач, що дійсно ускладнить виконання рішення суду в разі задоволення первісного позову. Вказане забезпечення позову дозволить здійснити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом якого звернувся позивач до суду.

Позивач - відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кашпрук О.В. вимоги заяви про забезпечення позову підтримали, просили заяву задоволити.

Представник відповідача-позивача адвокат Глазунова Л.М. заперечила щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою та другою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За своєю правовою природою забезпечення позову є гарантією належного виконання рішення суду про задоволення позову та ефективного відновлення порушених прав позивача. Вжиття судом цих заходів встановлює до прийняття рішення по справі певні обмеження здійснення учасниками справи, зокрема відповідачами, цивільних прав.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії. Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову, враховуючи їх співмірність із заявленими вимогами, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Однак, крім з`ясування факту існування спору між сторонами, необхідним для з`ясування є і сутність (характер) спірних правовідносин.

В постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 року у справі №904/2357/20 У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 липня 2022 року в справі №910/8482/18 (910/4866/21зазначено, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору (подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 915/870/18 та від 05 вересня 2019 року у справі №911/527/19).

У справі встановлено, що предметом заявленого ОСОБА_1 позову є, зокрема, поділ між колишнім подружжям грошових вкладів (депозитів) внесених дружиною ОСОБА_2 в період шлюбу із ОСОБА_1 .

За клопотанням позивача судом було витребувано з банківських установ завірені копії у паперовій формі договорів банківського вкладу (депозиту) на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , укладені (продовжені/ лонговані) за період часу з 01.01.2021 по день надання відповіді на запит суду, в тому числі, по яких проведена виплата депозиту та виписки (інформацію про рух коштів) з депозитних (карткових) рахунків по таких договорах.

На ухвалу суду від 01.02.2024 АТ "Акцент-банк" повідомив, що станом на 14.02.2024 ОСОБА_2 відкрито депозитний рахунок №ОА1309224 згідно договору №90.28.. Згідно з інформацією банку: остання капіталізація відсотків по депозитному договору №90.28. від 02.08.2021 відбулась 05.04.2023р. (в період шлюбу) з сумою 107 263, 08 грн.; останнє поповнення депозитного договору відбулось 06.04.2023 з сумою 107300,08 грн.; сума повернення коштів по депозитному договору від 02.08.2021 №90.28. 08.08.2023 становила 107300, 13 грн. (для зарахування на новий строк). Згідно інформації банку 06.08.2023 р. договір №90.28. було переукладено на новий строк 12 місяців.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час надання інформації банками на ухвали суду про витребування доказів ОСОБА_2 відкрито наступні депозитні рахунки в АТ "Акцент-банк": UA1309224 договір №90.28.; НОМЕР_5 договір №90.28.; UA2113091 договір №90.28..

Рахунок НОМЕР_4 відкрито на підставі договору №90.28., укладеному ОСОБА_2 24.10.2023 з початковою сумою депозиту 40000 грн.

Рахунок НОМЕР_5 відкрито на підставі договору №90.28. "Скарбничка", укладеному ОСОБА_2 , за яким кошти та відсотки знімаються систематично та кошти на такому рахунку практично відсутні.

Судом встановлено існування між сторонами спору щодо поділу між колишнім подружжям грошових вкладів (депозитів) внесених дружиною ОСОБА_2 в період шлюбу із ОСОБА_1 .

Викладені у заяві про забезпечення позову обставини, ураховуючи положення статті 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Факт звернення ОСОБА_1 до суду із вказаним позовом свідчить про наявність спору між сторонами.

Враховуючи предмет і зміст заявленого позову, суд вважає, що захід забезпечення позову у виді накладення арешту на 1/2 частину грошових коштів на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Акцент-банк", , на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно договору №90.28. у найбільшій мірі спрямований на забезпечення предмету спору, є достатнім заходом забезпечення вказаного позову та співмірним із заявленими позивачем вимогами. Накладення арешту на вказане майно, гарантуватиме реальне виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позову.

Варте уваги й те, що вжиття заходів забезпечення позову має тимчасовий характер та поширюється на час розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У задоволенні решти вимог заяви необхідно відмовити у зв`язку із необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача-відповідача ОСОБА_1 задоволити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину грошових коштів на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Акцент-банк", , на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно договору №90.28..

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 05.08.2024.

Суддя: