Справа № 180/1026/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Марганецької об`єднаної територіальної громади в особі Марганецької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Марганецької об`єднаної територіальної громади в особі Марганецької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 приходиться їй, ОСОБА_1 , батьком. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким на випадок смерті заповів все належне йому майно ОСОБА_1 . Вона є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає. За її заявою приватним нотаріусом була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 28 березня 2024 року постановою приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Є.Г. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку за тією ж адресою, оскільки нею не надано документ, що підтверджує право власності спадкодавця на будинок та земельну ділянку, а також відсутня державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно довідки КП «Марганецьке БТІ Марганецької міської ради» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору про надання земельної ділянки у короткострокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку від 14 грудня 1983 року. Після смерті ОСОБА_2 виявилося, що правоустановлюючий документ на будинок відсутній. Також відсутній державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1512 га, код цільового призначення: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 01.03 для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 27 травня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Представниця позивачки - ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без участі представника, за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

22 серпня 2023 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе належне йому майно, де воно б не було і з чого б не складалося, і взагалі все, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт посвідчено ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 884, 885, 886.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно: житловий будинок за АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

28 березня 2024 року ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки представником спадкоємця померлого - ОСОБА_3 не надано нотаріусу документів, що посвідчує право власності спадкодавця на будинок та земельну ділянку, а також відсутня державна реєстрація права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (п.4.15, п.4.18) визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Позивачка в своєму позові зазначає, що у неї відсутній оригінал правоустановлюючого документа на будинок і відсутній Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, за інформаційною довідкою КП Марганецьке бюро технічної інвентаризації Марганецької міської ради від 08 квітня 2024 року, станом на 31 грудня 2012 року згідно архівних даних по обліку БТІ на об`єкт нерухомого майна, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано на ім`я - ОСОБА_2 на підставі договору про надання у короткострокове користування земельної ділянки /р№4416/30.12.1983р./ посвідчений Марганецькою державною нотаріальною конторою/.

Згідно договору про надання в короткострокове користування земельної ділянки, будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності житловою площею не більше 60 кв.м. від 14 грудня 1983 року, виданого виконкомом Марганецької міської ради народних депутатів, ОСОБА_2 відведено земельну ділянку по АДРЕСА_2 , для будівництва житлового будинку, літньої кухні, господарських приміщень.

Згідно акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, ОСОБА_2 побудував будинок по АДРЕСА_2 . Домоволодіння було зареєстровано виконкомом міської Ради народних депутатів 24.05.1988 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 26 січня 1980 року. Знятий з реєстрації 20 вересня 2023 року.

Станом на 22.04.2024 року у житловому приміщенні/будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованих осіб немає.

Станом на 01.01.2013 рік, згідно державного реєстру земель зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2267, виданий громадянину ОСОБА_2 , земельна ділянка площею 0,1512 га, код цільового призначення: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 01.03 для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, земельна ділянка площею 0,1512 га за адресою: АДРЕСА_1 , була надана ОСОБА_2 для користування та будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності. На вказаній ділянці ОСОБА_2 побудував будинок, зареєстрував в 1988 році і був знятий з реєстрації лише 20.09.2023 року - після смерті.

Отже, земельна ділянка та будинок за вказаною вище адресою належали ОСОБА_2 , хоча державна реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не проведена.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ст.1225 ЦК України).

За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, з огляду на наведені правові норми, зважаючи на те, що земельна ділянка площею 0,1512 га за адресою: АДРЕСА_1 та будинок на цій земельній ділянці належали ОСОБА_2 , і після його смерті ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись статтями ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1512 га, код цільового призначення: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 01.03 для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Марганецька об`єднана територіальна громада в особі Марганецької міської ради, юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 29-а, .

Повне судове рішення складено 12 серпня 2024 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна