ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1319/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/3524/24 Категорія: 310030000 Чепурний О.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Карпенко О.В., Сіренка Ю.В.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Альбердієва Ірина Валеріївна;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Альбердієва Ірина Валеріївна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Альбердієвої Ірини Валеріївни на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

19.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.10.2017 року було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що з травня 2021 року позивач проживає разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 та її неповнолітнім сином ОСОБА_6 . Цивільна дружина є тимчасово безробітною та перебуває на обліку в Черкаській філії ЧОЦЗ з 15.02.2024 року, окрім того не отримує аліменти на утримання сина. Таким чином на утриманні у позивача перебуває цивільна дружина та її неповнолітній син. Позивач зазначив, що проходить військову службу у військовій частині з 28.08.2023 року, а враховуючи повну відсутність матеріального забезпечення військовослужбовців, змушений частково витрачати кошти на придбання спорядження та речей. Сплата позивачем 1/3 доходу на утримання однієї дитини є надмірним тягарем для нього і вимагає встановлення обмежень для нього та членів його сім`ї, а тому він вважає, що судом може бути зменшений розмір аліментів з 1/3 частки всіх його доходів на 1/8 частку.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовлено.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні дані про погіршення здоров`я позивача, що б позбавило його можливості працювати та заробляти. При цьому, судом встановлено, що позивач перебуває на військовій службі та отримує стабільне фінансове грошове забезпечення, а тому суд першої інстанції дійшов до висновку, що зменшення аліментів за наявних обставин призведе до більш негативних наслідків, оскільки порушить права дитини на утримання від батька, що вплине на її умови життя.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Альбердієва І.В. подала апеляційну скаргу в якій просить рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2024 року у справі № 712/3524/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення аліментів задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду є незаконним у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що відповідач грубо порушив встановлений судом строк для надання відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своєї правової позиції у справі. Крім того, відповідач не просив поновити строк подання відзиву та доказів до суду.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що відповідачем пропущений процесуальний строк на подання доказів та не обґрунтовано неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від волі відповідача , письмові докази долучені до відзиву подані з пропуском визначеного ч. 2 ст. 83 ЦПК України строку, а тому суду необхідно було залишити без розгляду.

Вказує, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, саме розглянуто справу в спрощеному позовному провадженні, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Щодо розміру аліментів, скаржник вказує, що судом не співставлено визначений розмір аліментів із прожитковим мінімумом, встановлений державою для дитини відповідного віку, а тому визначена районним судом частка є значною та призводитиме до фактичного збагачення позивача. Вважає, що ухвалений Соснівським районним судом м. Черкаси (11.10.2017 року) розмір аліментів значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до копії рішення суду з ЄДРСР, справа №712/11464/17 (провадження №2/712/2627/17) 11.10.2017 року Соснівським районний суд в м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб відповідачка ОСОБА_7 зареєструвала 04.04.2023 року шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Згідно до акту опитування сусідів від 29.01.2024 року № 235, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджено, що ОСОБА_1 проживає разом з цивільною дружиною ОСОБА_5 та дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. ОСОБА_5 перебуває на обліку як безробітна в Черкаській філії ЧОЦЗ з 15.02.2024 року.

Відповідно до довідки від 01.03.2024 року №158 ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 28 серпня 2023 року та згідно довідки про доходи №1352/4916 від 10.05.2024 року за період з 01 листопада 2023 року по 30 квітня 2024 року сума виплаченого грошового забезпечення становить 293661,43 грн.

Згідно наданих відповідачем довідок від 28.05.2024 року №1/05/2024, №2/05/2024 вона працює на ФОП ОСОБА_13 на посаді адміністратора та у 2023 році отримала доходи у формі основної заробітної плати у розмірі 65693,69 грн., а за період з січня 2024 по березень 2024 в розмірі 17413,73 грн.

На заперечення позовних вимог відповідач надала суду виписку з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 56057803 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого 16.04.2024 року звернулась за обстеженням у зв`язку з вступом до навчального закладу та отримала рекомендацію нагляд у невролога та кардіолога та консультативні висновки спеціалістів за 15.10.2022 року, 14.02.2023 року, 02.10.2023 року, 08.11.2023 року, 15.11.2023 року, 23.11.2023 року, 12.12.2023 року, 21.12.2023 року, 25.03.2024 року.

Також, відповідачкою було додано до відзиву характеристику на вихованку ДНЗ №22 «Жайворонок» Качур В. та висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 07.05.2024 року №ІРЦ-85757/2024/510856.

Такими є фактичні обставини справи, встановлені судом, які сторонами під сумнів не ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи позивач порушує перед судом питання про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду від 11.10.2017 року у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до 1/8 частини його доходів, у зв`язку з перебуванням на його утриманні цивільної дружини та її дитини, що в значній мірі впливає на його матеріальне становище та унеможливлює сплату аліментів у попередньому розмірі.

Указане питання має наступну правову регламентацію.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином платник аліментів вправі звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру у випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення їх розміру.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи надані позивачем докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , адже при розгляді справи не було встановлено існування обставин, які статтею 192 СК України передбачені, як підстави для зменшення розміру аліментів - зміна матеріального стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів чи інші випадки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частини 3 статті 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже сплата аліментів, як спосіб участі батьків в утриманні дитини, має на меті забезпечити її існування та розвиток. Таким чином при вирішенні питань щодо стягнення аліментів враховуються, в тому числі, і інтереси дитини.

Колегія суддів зазначає, що позивач не довів, що з часу ухвалення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.10.2017 року про стягнення аліментів його матеріальне становище погіршилося чи в нього виникли обов`язки з утримання інших осіб.

При розгляді справи, судом було досліджено факт проживання позивача з цивільною дружиною ОСОБА_5 . При цьому, позивачем не надано доказів саме непрацездатності його цивільної дружини ОСОБА_5 та необхідності надавати їй матеріальне утримання із вказаних підстав.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_6 , сина дружини позивача, вбачається, що його батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_5 (а.с.23). Відповідно, обов`язок утримувати свого неповнолітнього сина лежить саме на батьках дитини ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , а не на позивачеві у даній справі.

Відсутність офіційного доходу та майна в особи сама по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів з часу прийняття судом рішення про їх стягнення.

Таким чином, вирішуючи питання про доведеність позивачем обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшення розміру аліментів у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів того, що його матеріальний стан змінився настільки, що унеможливлює виплату аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів).

Відтак висновки районного суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Однак, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Альбердієвої І.В. в частині порушення судом норм процесуального права щодо призначення судом першої інстанції справи в порядку спрощеного позовного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального провадження підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.

Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України.)

Враховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі зменшення розміру аліментів, відповідно вона є саме тією справою, що виникає із сімейних правовідносин, і до зазначених у вищевказаному закону виключень не відноситься, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункту 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Таким чином, оскільки суд першої інстанції дану справу про зменшення розміру аліментів розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін згідно ухвали від 18.07.2023 вказане процесуальне порушення є підставою для скасування рішення суду по суті спору.

Таке ж правозастосування має місце в постанові ВС від 10.10.2023 у справі №682/2454/22.

Відтак рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2024 року слід скасувати у зв`язку з порушенням норм процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Альбердієвої Ірини Валеріївни задовольнити частково.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2024 року скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 липня 2024 року.

Судді