УХВАЛА

22 липня 2024 року

м. Київ

справа № 760/26371/19

провадження № 61-9692ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаря Андрія Вікторовича, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом примусового виселення та визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у здійсненні права власності житлом за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом примусового виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення; визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2024 року, позов задоволено частково.

Виселено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

У липні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаря А. В., на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2024 року.

Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки направлена до Верховного Суду 05 липня 2024 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, в якому заявник вказує, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного судового рішення отримано засобами електронного зв`язку 06 червня 2024 року.

Зважаючи на те, що у касаційній скарзі містяться докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, вважаємо за можливе його поновити.

У касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 643/11929/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Як на підставу касаційного оскарження заявник також посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Касаційна скарга містить клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Оскільки клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень не містить жодних обґрунтованих доводів необхідності вчинення такої процесуальної дії, у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 травня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 червня 2024 року слід відмовити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаря Андрія Вікторовича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 травня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 червня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Солом`янського районного суду міста Києва цивільну справу № 760/26371/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом примусового виселення та визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаря Андрія Вікторовича про зупинення виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 травня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 червня 2024 року.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 серпня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян