КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/16016/23

14 серпня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційноюскаргою представника ОСОБА_1 адвоката Трофимової Ганни Миколаївни на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Позов мотивовано тим, що перебуваючи у шлюбі в сторінІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка, ОСОБА_3 .

У подальшому спільне життя між подружжям не склалося, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30.03.2018 шлюб розірвано, після якого сторони деякий час підтримували добрі та дружні стосунки, дитина проживала з відповідачем за спільною згодою.

Проте з жовтня 2022 року відповідач почала перешкоджати позивачу в його участі у вихованні дитини, спілкуванні та в побаченнях з дитиною, тому позивач звернувся до Святошинської РДА в місті Києві з відповідним зверненням, де йому згідно розпорядження від 12.04.2023 рокувизначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою. Однак відповідач всупереч зазначеному розпорядженню не виконувала його, що призвело до того, що позивач втратив зв`язок та будь-яку комунікацію з відповідачем, та з кінця лютого 2023 року не бачив доньки.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд:

- зобов'язати ОСОБА_1 не перешкоджати позивачу в участі у вихованні, безперешкодному спілкуванні та побаченні з донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визначити йому способи та порядок участі у вихованні, безперешкодному спілкуванні та побаченні з донькою шляхом періодичних побачень: І та ІІІ тиждень щомісяця з 10 год. 00 хв. суботи до 19 год. 00 хв. неділі; два тижня під час літніх канікул; один тиждень під час зимових канікул.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні, безперешкодному спілкуванні та побаченні з ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: І та III тиждень щомісяця з 10 год. 00 хв. суботи до 19 год. 00 хв. неділі; два тижня під час літніх канікул; один тиждень під час зимових канікул.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір по справі у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 березня 2024 року заяву представника відповідача Трофимової Г.М. про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Трофимова Г.М. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким зобов'язати відповідача надавати можливість спілкування дитини з батьком у режимі відеозв'язку через мобільні телефони два рази на місяць, враховуючи графік та режим дитини.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, що спричинило порушення прав останньої на справедливий розгляд справи, реалізацію процесуальних прав, а також порушення принципу змагальності сторін.

Вказувала, що при ухваленні рішення про задоволення позову, судом не враховано обставин, які мають суттєве значення, а саме: позивач має велику заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини; через повномаштабне вторгнення росії на територію України відповідач разом із донькою виїхала за кордон з метою захисту життя та здоров'я дитини, тому фізично не зможе забезпечити зустрічі та виконувати встановлений графік спілкування з дитиною; дитина боїться батька через його агресивність.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Трофимова Г.М. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів вважала можливим провести розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.03.2018 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 13).

24.01.2023 року ОСОБА_2 подано заяву до Начальника Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення днів та годин зустрічей з донькою (а.с. 15).

Відповідно до розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.04.2023 № 193 визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3 (а.с. 16).

17.08.2023 ОСОБА_2 звернувася до Адміністрації державної прикордонної служби із заявою про надання інформації про перетин кордону малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17, 18).

Згідно довідки №56 від 08.02.2023 КНП ТМР «Таращинська МЛ» ОСОБА_2 за медичною допомогою до нарколога не звертався, на лікуванні у нарколога не перебуває (а.с. 20).

Як вбачається з витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-001320773 виданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, станом на 18.08.2023 ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 21).

Згідно висновку Святошинської РДА у м. Києві від 09.11.2023 №107-7392 про визначення способів участі батька, громадянина ОСОБА_2 , у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що доцільно визначити такі способи участі громадянина ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: - І та III тиждень щомісяця з 10 год 00 хв суботи до 19 год 00 хв неділі; два тижня спільного відпочинку під час літніх канікул; один тиждень спільного відпочинку під час зимових канікул (а.с. 64-66).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення запропонованого позивачем порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною буде повністю відповідати інтересам дитини.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності при вихованні дитини.

В аспекті наявності підстав для встановлення обмежень щодо побачень батька з дитиною заслуговує на увагу рішення Європейського суду з прав людини від 19 жовтня 2023 року (справа № 35481/20 «Терещенко проти України»), у якому суд констатував порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при зменшенні періодичності побачень батька з дитиною (4 дні на місяць) без відповідних і достатніх підстав для цього, зокрема якщо ці обмеження відповідали найкращим інтересам дитини. Крім того, судом констатовано не урахуванням національними судами положення статті 19 СК України, відповідно до якої, вирішуючи спори щодо участі батьків у вихованні дитини, суди могли не погоджуватися з висновком органу опіки та піклування, лише якщо висновок органу був недостатньо обґрунтованим або суперечив інтересам дитини.

Рівноцінне спілкування малолітньої дитини з батьком в тій же мірі, що і з матір`ю, відповідає її якнайкращим інтересам.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі справедливості, взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.

Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між сторонами справи - батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , існуєспір щодо участі батька у вихованні доньки, встановлений органом опіки та піклування спосіб участі позивача у вихованні своєї малолітньої доньки не був належним чином реалізований, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні доньки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, вважав, що наявні правові підстави для визначення графіку побачень та контакту батька з сином. З урахуванням наявності між сторонами конфлікту та неприязних стосунків, відсутності можливості домовитися щодо порядку спільного виховання дитини, визначено спосіб участі позивача у вихованні Мілани, який передбачає відповідні дні та години їхнього спільного спілкування, контакту.

Однак, колегія суддів не погоджується з способами участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, якими встановлено позивачу графік спілкування з дитиною, оскільки районний суд не врахував, що після проголошення воєнного стану в Україні у лютому 2022 року, відповідачка з дитиною перебуває за межами України.

Фактичне проживання відповідачки разом із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не за місцем реєстрації у м. Києві та подальший виїзд за межі України, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні в лютому 2022 року, обстрілами та існування загрози життю та здоров`ю дитини, не може бути визнано створенням відповідачкою перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною.

Позивач та відповідачка мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Жодних переваг, пріоритету у спілкуванні та вихованні дітей відповідачка не має, хоч донька і проживає з нею.

Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, оскільки участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею відповідатиме інтересам дитини, забезпечуватиме справедливу рівновагу між інтересами дитини та батька, а також рівність прав батьків щодо дитини.

Враховуючи, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , зустрічі і спілкування батька з дитиною має відбуватись за встановленим судом графіком з урахуванням режиму дня дитини (навчання, позашкільних занять, гуртків секцій, відпочинку, тощо).

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції визначив наступний порядок участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, який відповідатиме інтересам дитини, забезпечуватиме справедливу рівновагу між інтересами дитини та батька, а також рівність прав батьків щодо дитини, зокрема:

1) щовівторка з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.;

2) кожного року, за погодженням з матір`ю дитини, протягом 14 безперервних днів, у літній період, для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини спільний відпочинок батька з донькою без присутності матері дитини;

3) кожного року, за погодженням з матір`ю дитини, протягом7 безперервних днів, у зимовий період, для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини спільний відпочинок батька з донькою без присутності матері дитини.

Зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батька дитини позивача у справі у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі його як батька у вихованні дитини.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19 (провадження 61-13706св20).

З огляду на положення ст. 267 ЦПК України, задля убезпечення дитини від загрози її життю та здоров`ю, що являється найголовнішою прерогативою, обґрунтованим і доцільним слід визнати відстрочення виконання судового рішення апеляційного суду щодо визначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини на період дії в Україні воєнного стану та перебування дитини в цей час за кордоном.

При цьому, слід зобов`язати відповідача у період дії воєнного стану в Україні і перебування дитини у цей час за кордоном, організовувати спілкування дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони (електронного Інтернет зв`язку) щосереди та щосуботи з 19.00 год. до 20.00 год., протягом не менше 30 хвилин.

Відповідна правова позиція підтримана та міститься в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 569/14585/21 (провадження № 61-11045св23).

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхиляє.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, врахувавши висновок органу опіки та піклування, вік дитини, особливості її розвитку, характер та тривалість взаємовідносин між батьком та донькою, режим роботи батька та розпорядок дня дитини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Трофимової Ганни Миколаївни - задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 наступний спосіб у спілкуванні та вихованні дитини: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

1) щовівторка з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.;

2) кожного року, за погодженням з матір`ю дитини, протягом 14 безперервних днів, у літній період, для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини спільний відпочинок батька з донькою без присутності матері дитини;

3) кожного року,за погодженням з матір`ю дитини, протягом 7 безперервних днів, у зимовий період, для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини спільний відпочинок батька з донькою без присутності матері дитини.

Порядок виконання вищевизначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочити на час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном.

Зобов`язати ОСОБА_1 у період дії воєнного стану в Україні і перебування дитини у цей час за кордоном, організовувати спілкування дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_2 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони (електронного Інтернет зв`язку) щосереди та щосуботи з 19.00 год. до 20.00 год., протягом не менше 30 хвилин.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2024 року.

Головуючий: Судді: