Справа 556/905/24
Номер провадження 2/556/356/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25.07.2024 Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в селищі Володимирець цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА - Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА - Ф» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 13.09.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» було укладено письмовий договір позики №9364629, за яким ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 4000 гривень на умовах строковості, платності, однак свого обов`язку з повернення кредитних коштів, у визначені законом та договором строки, не виконав. Посилаються на те, що відбулося відступлення права вимоги по кредитних зобов`язаннях ОСОБА_1 , що знайшло своє відображення у договорах факторингу: 01.04.2021 між ТОВ «Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 016-010421; 22.06.2021 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу № 20210622/1; 30.11.2023 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» укладено ще один договір факторингу № 20231130/1. Стверджують, що за договором факторингу № 20210622/1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора за грошовими вимогами до ОСОБА_1 по вищезгаданому договору позики. Заборгованість відповідача перед новим кредитором, згідно розрахунку, складає : 3962 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7495,15 грн - залишок заборгованості по процентам за користування кредитом; 468.76 грн. штрафні санкції згідно ч.2 ст.625 ЦК України; 1935.14 грн. - інфляційне збільшення. Просять суд стягнути з відповідача 13861,05 грн заборгованості, а також судові витрати по справі.

Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 29.02.2024.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 22.04.2024 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просили розглянути справу у їх відсутності.

Належним чином повідомлений відповідач, повторно в судове засідання не з"явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. А тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав:

Судом встановлено, що 13.09.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» укладено письмовий договір позики №9364629, за яким ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 4000 гривень на строк 30 днів та на умовах його повернення у визначений договором строк зі сплатою передбачених відсотків за його користування.

01.04.2021 між ТОВ «Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 016-010421.

Як вбачається з п. 1.1. договору факторингу № 016-010421, предметом цього договору є відступлення Фактору права вимог, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимог.

Згідно п.10.10. даного Договору до нього додаються додатки, що складають його невід`ємну частину. Такими додатками, як видно є Реєстри прав вимог.

30.11.2023 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» укладено Договір факторингу №20231130/1 та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»

Як вбачається з п. 1.1. договору факторингу №20231130/1, Фактор передає грошові кошти (Розмір фінансування) в розпорядження Клієнта за плату у передбачений законом спосіб, а Клієнт відступає Фактору належні йому Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстраах прав вимоги.

Згідно п.10.10. Договору факторингу №20231130/1 до нього додаються додатки, що складають його невід`ємну частину. Такими додатками, як видно є Реєстри прав вимог.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). За договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (ст. 1077 ЦК України).

Згідно ч. 1 статті 1077 Цивільного кодексу України, статті 350 Господарського кодексу України та частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.

У статті 350 Господарського кодексу України зазначено, що фактором може бути лише банк, разом з тим, у пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах першій, другій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (ст 1078 ЦК України).

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 Цивільного кодексу України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з частиною першою статті 1084 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Також розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 Цивільного кодексу України). Оскільки факторинг визначено пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

За ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Предметом договору Факторингу №016-010421 від 01.04.2021 року є право вимоги по укладених ТОВ «Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» з фізособами кредитних договорах. При цьому конкретне право вимоги до конкретного боржника, згідно п.10.10. Договору передається по Реєстру прав вимоги, який є додатком і невід`ємною частиною договору Факторингу.

Такий же предмет та істотні умови договорів Факторингу відображено у договорі, який укладено 30.11.2023 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» під № 20231130/1.

Окрім того, позивач у своїй позовній заяві згадує про договір факторингу № 20210622/1 від 22.06.2021, укладений між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф», однак даний договір не долучено до позовної заяви.

Як вбачається із Реєстрів прав вимог, що є додатками до договорів Факторингу щодо відступлення права вимоги по заборгованості відповідача ОСОБА_1 , додатками є формуляри Реєстрів, в яких відсутні відомості про: Прізвище, Ім`я та по Батькові боржника ОСОБА_1 за конкретним кредитним договором та розмір заборгованості по ньому, які є предметом відступлення права вимоги.

Разом з тим, у Витязі з реєстру прав вимог № 016-010421 від 30.04.2021, у якому наявний боржник ОСОБА_1 (п/н ), відсутня інформація про те, до якого саме договору Факторингу та між якими сторонами він є додатком. При цьому, дата цього Реєстру не узгоджується із датою укладеного 01.04.2021 договору Факторингу між ТОВ «Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс», а тому цей Реєстр не може вважатися належним доказом. Аналогічно Витяг з реєстру прав вимог № 20210622/1 , сформований 15 лютого 2024 року, не може бути належним доказом. Відомості, зазначені у цих Реєстрах, суперечать відомостям з Реєстру № 202231130/1 від 30.11.2023, Реєстру № 016-010421 від 01.04.2021, які є належними додатками до договору Факторингу між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» та договору Факторингу між ТОВ "Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" та ТО "Сіроко Фінанс", і в якому боржник ОСОБА_1 не значиться.

Крім того, 23.05.2024 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: Реєстру прав вимог № 20231130/1 від 30.11.2023, де містяться відомості щодо боржника ОСОБА_1 .

Згідно ч.9 ст.83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

В свою чергу позивач вимоги ч.9 ст.83 ЦПК України не виконав, не надіслав іншим учасникам справи письмові докази, зокрема Реєстр прав вимог № 20231130/1 від 30.11.2023, а тому даний доказ суд не бере до уваги.

Враховуючи вище викладене, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказу переходу до ТОВ "Сіроко Фінанс" права вимоги до боржника, у суду відсутні підстави вважати, що від ТОВ "Сіроко Фінанс" до ТОВ "Фінансова Компанія "АРТЕМІДА-Ф" перейшло права вимоги до ОСОБА_1 .

Таким чином, належних, допустимих та достовірних доказів у підтвердження того, що саме заборгованість ОСОБА_1 була відступлена первісним кредитором ТОВ "1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" ТОВ у "Сіроко Фінанс", а в подальшому позивачу, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що позивачем всупереч ст.81 ЦПК України не доведено перед судом, що саме кредитна зоборгованість позичальника ОСОБА_1 по кредитному договору №9364629 від 13.09.2020 була предметом відступлення права вимоги між сторонами у договорах Факторингу: від 01.04.2021 між ТОВ "Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" та ТО "Сіроко Фінанс" № 016-010421; від 22.06.2021 між ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "Фінансова Компанія "АРТЕМІДА-Ф" № 20210622/1, який суду не надано; від 30.11.2023 між ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "Фінансова Компанія "АРТЕМІДА-Ф" № 20231130/1.

За таких обставин, оцінюючи встановлені обставини справи та наявні у справі докази, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх, достовірних доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України на підтвердження того, що заборгованість ОСОБА_1 була відступлена первісним кредитором ТОВ «Безпечне Агентство Необхідних Кредитів до ТОВ «Сіроко Фінанс», а в подальшому - від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» , а тому не доведено, що позивач набув права вимоги по кредитній заборгованості до відповідача ОСОБА_1 .

Будь - яких інших доказів, які б спростовували висновки суду, не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Оцінюючи обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, що їх регулюють, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що обов`язок ОСОБА_1 з повернення заборгованості за кредитним договором №9364629 від 13.09.2020 року перед ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» не підтверджений належними, достатніми, достовірними доказами.

Керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 19, 76-81, 89, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА -Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Котик Л.О.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» адреса: м. Львів, вул.С.Бандери, 87 оф. 54, 79013, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою згідно відомостей ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .