ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6656/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши клопотання відповідача - ОСОБА_1 про продовження відповідачу строку на подання відзиву у цивільній справі за позовом Української військово-медичної академії, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство оборони України про визнання твору офіційним документом МОУ, визнання відсутності авторського права, визнання недійсним та скасування свідоцтва про реєстрацію авторського права,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява Української військово-медичної академії, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ДП «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання твору офіційним документом МОУ, визнання відсутності авторського права, визнання недійсним та скасування свідоцтва про реєстрацію авторського права.

В обгрунтування позовної заяви позивачі зазначили, що у 2015 році Міністерством оборони України в особі Військово-медичного департаменту Міністерства оборони України було видано "Керівництво з воєнно-польової терапії", яке при виданні отримало реквізити, які прямо свідчать про те, що воно видавалося від імені Міністерсва оборони України як органу державної влади. Однак у процесі видання фактично його упорядник ОСОБА_1 позначив себе автором "Керівництво з воєнно-польової терапії", а також об`явив себе особою, яка має одноособове право інтелектуальної сласності на "Керівництво з воєнно-польової терапії", як твір. Надалі ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до співавторів підручника "Воєнно-польова терапія", 2017 року видання, про захист авторських прав. Суть претензій ОСОБА_1 полягала у тому, що співавтори підручника "Воєнно-польова терапія" при його створенні використали матеріали "Керівництва з воєнно-польової терапії", одноособовим власником авторських прав на яке називає себе ОСОБА_1 . Таким чином ОСОБА_1 виявив волю використати у власних інтересах документ, який видавався як офіційний документ Міністерства оборони України як органу державної влади. Наразі позивачі просять суд визнати "Керівництво з воєнно-польової терапії", 2015 року видання, офіційним документом Міністерства оборони України як органу державної влади; визнати відсутність авторського права на "Керівництво з воєнно-польової терапії" у відповідача ОСОБА_1 ; визнати недійсною державну реєстрацію авторського права на "Керівництво з воєнно-польової терапії" за ОСОБА_1 ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 11.06.2018 №79699 про реєстрацію авторського права на "Керівництво з воєнно-польової терапії", видане на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/10139/24 між суддями від 23 травня 2024 року, матеріали позовної заяви передано в провадження судді Шаповалової К.В.

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру від 31 травня 2024 року, відповідач ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 3 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.

10 червня 2024 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків та копія квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 14 червня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 13 серпня 2024 року о 10 год. 00 хв.

23 липня 2024 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до 45 днів від дня отримання позовної заяви. Клопотання обгрунтоване тим, що позовна заява та додатки до неї мають досить великий обсяг, сам позов є об`єктивно складним, підготовка заперечень до нього потребує збору доказів, роботи з джерелами, а наданий судом строк на підготовку відзиву, не дозволяє відповідачу підготувати обгрунтований відзив та надати достатні докази, в тому числі отримати необхідні висновки спеціалістів та дослідження, які він має намір подати з метою спростування вимог позивачів.

Вивчивши доводи поданого клопотання, суд приходить до наступного.

Частиною сьомою статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав 15 липня 2024 року, про що свідчить відповідна розписка, яка міститься у матеріалах справи.

Тож, починаючи з 16 липня 2024 року розпочався перебіг встановленого судом п`ятнадцятиденного строку, протягом якого відповідач мав право подати відзив на позовну заяву. Останнім днем строку на подання відзиву є 30 липня 2024 року.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 звернувся із клопотанням про продовження строку для подання відзиву на позов, просив врахувати обмежену можливість звернення з відзивом у зв`язку із складністю справи, необхідністю написання детального відзиву та отримання документів (доказів), які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку, що причини продовження строку на подання відзиву є поважними, а тому вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву у справі та продовжити цей строк на 15 днів з дня отримання цієї ухвали суду, з урахуванням того, що протягом 15 днів, з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, відповідач мав вже знайомитись із змістом позову та додатками до нього та вчинити активні дії щодо, зокрема збирання доказів на спростування заявлених позовних вимог. Крім того, розгляд справи призначений у загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання у справі, а отже відповідач має можливість протягом підготовчого провадження (до початку розгляду справи по суті) подати суду докази, з обгрунтування наявності поважних причин неможливості подання їх із відзивом.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 127 ЦПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 126,127, 178,260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання відповідача ОСОБА_1 про продовження відповідачам строку на подання відзиву - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_1 строк для подання відзиву у цивільній справі за позовом Української військово-медичної академії, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство оборони України про визнання твору офіційним документом МОУ, визнання відсутності авторського права, визнання недійсним та скасування свідоцтва про реєстрацію авторського права, на 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: К.В. Шаповалова