Справа № 185/3869/24
Провадження № 2/185/2681/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Коваленко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/3869/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власносності на окреме домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить виділити ОСОБА_1 в натурі та визнати право власності як окремий об`єкт нерухомого майна на 43/100 частини із житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами, у складі: в житловому будинку під літ. А-1 наступні приміщення: 1-1 кухня 11,00 кв.м., 1-2 вітальня 7,8 кв.м., 1-3 житлова кімната 11,3 кв.м., а2 прибудова, 1 вигрібна яма, 2 хвіртка, 3 паркан. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що сторонам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивачу належить 43/100 частин будинку, в той час як розмір частки, належної відповідачу складає 57/100 частин. Частини будинку є самостійними ізольованими, обладнаними окремими виходами, мають окремі підводи засобів комунікацій (водопостачання, опалення, електроенергія). Частина будинку яка належить позивачу на праві власності має окремий вхід, окремий в`їзд до двору, окрему дворову територію, та господарські споруди, які позначені в технічному паспорті, фактично представляє собою окремий житловий будинок. Спiрне майно згiдно з схематичного плану, що представлений у технiчному паспортi на будинок складається з: 1. Лiт.А1 - будинок, 2. Лiт. а прибудова, 3. Лiт. а2 прибудова, 4. Літ. Б літня кухня, 5. Літ б притбудова до літньої кухні, 6. Літ. б1 прибудова до літньої кухні, 7. Літ. В сарай, 8. Літ. Г сарай, 9. Лiт. Е - убиральня, 10. 1 тр. колодязь, 12. 2-6, 7 огорожа. Угоди про спосіб виділення частки позивача із загального майна не досягнуто. На даний час позивач бажає виділити належну йому частку садиби у натурі з метою подальшої державної реєстрації, однак відповідач не бажає укладати відповідний договір щодо розподілу садиби, через що створює перешкоди у можливості розпоряджатися позивачу своїм нерухомим майном.

В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися. Представник подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1 . Розмір частки власності позивача складає 43/100, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2018, виданого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 22-609 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі договору дарування посвідченого 17.12.2002 приватним нотаріусом Гущиною О.І за р.№ 2390 57/100 частин будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 відповідач по справі фактично прийняв спадщину після померлої матері, що підтверджується копією спадкової справи № 1026/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , але не оформив своє право власності

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 20.03.2024 за № 370598749, житловий будинок АДРЕСА_1 складається з: 1. Лiт.А1 - будинок, 2. Лiт. а прибудова, 3. Лiт. а2 прибудова, 4. Літ. Б літня кухня, 5. Літ б притбудова до літньої кухні, 6. Літ. б1 прибудова до літньої кухні, 7. Літ. В сарай, 8. Літ. Г сарай, 9. Лiт. Е - убиральня, 10. 1 тр. колодязь, 12. 2-6, 7 огорожа, право власності зареєстроване на 43/100 частки за ОСОБА_1 та на 57/100 часток за ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Наприклад, житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України).

Таким чином, виходячи з аналізу змісту наведених вище норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно технічних паспортів на житловий будинок АДРЕСА_1 на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , схематичного плану будинку, експлікації до схематичного плану, характеристики є технічна можливість виділити відокремлені частини будинку із самостійним входом/виходом для кожного власника, які є самостійними ізольованими, мають окремі підводи засобів комунікацій.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Оскільки між сторонами досягнуто домовленість щодо документального оформлення поділу в натурі житлового будинку, але відповідач ухиляється від оформлення відповідного договору, не оформлює своє право власності, це призвело до неможливості вчинити договір про виділ цього майна, в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 364 ЦК України, що порушує майнові права позивача, та останній має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення виділу в натурі належних йому часток у спільному майні.

Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Враховуючи викладене, те що сторони будучи співвласниками спірного нерухомого майна, мають відповідне, гарантоване Законом право на розподіл житлових об`єктів, пропорційно їх часток, суд вважає необхідним провести розподіл в натурі часток спірного будинку за єдиним можливим запропонованим варіантом з урахуванням технічної можливості щодо цього.

Відповідно до ст. 364 ч.1 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Приймаючи до уваги, що сторони дійсно є співвласниками об`єкту нерухомого майна, є технічна можливість виділити частки в натурі в окремі об`єкти, відповідачем позовні вимоги визнано, суд приходить до висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позову, а тому вважає за необхідне припинити спільну часткову власність на житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши сторонам в натурі частки із вказаного нерухомого майна, що є у спільній частковій власності.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власносності на окреме домоволодіння - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 в натурі та визнати право власності як окремий об`єкт нерухомого майна на 43/100 частини із житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами, у складі: в житловому будинку під літ. А-1 наступні приміщення: 1-1 кухня 11,00 кв.м., 1-2 вітальня 7,8 кв.м., 1-3 житлова кімната 11,3 кв.м., а2 прибудова, 1 вигрібна яма, 2 хвіртка, 3 паркан.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко