г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1963/24
Номер провадження 2/213/1112/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мазуренка В.В., розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/1963/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею. Син досяг повноліття, навчається на денному відділенні Криворізького центру підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівельної галузі. У зв`язку з навчанням останній не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги від батька. Вона не може самостійно утримувати сина. Вказує. що відповідач є працездатним, його стан здоров`я та матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

Учасники справи в судове засідання не викликались. Від відповідача відзив на позов не надійшов.

До позову додана заява від третьої особи, відповідно до якої просить слухати справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивача не надала заперечень проти заочного вирішення справи.

Ухвалою суду від 14 травня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що видно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області 02.03.2006.

Шлюб між сторонами розірвано, що видно із рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2014.

ОСОБА_3 зареєстрований разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Із довідки № від 11.11.2023 видно, що ОСОБА_4 навчається в комунальному закладі освіти «Криворізький центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівельної галузі» Дніпропетровської обласної ради на денному відділенні. Термін навчання з 01.09.2023 по 25.06.2026.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов?язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до роз`яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній досяг повноліття, має зареєстроване місце проживання з матір`ю, продовжує навчання у закладі освіти на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Батько в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає.

Оскільки обов`язок з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання покладається на обох батьків, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на його утримання є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось.

При визначенні розміру аліментів, за даним позовом суд враховує сімейний та майновий стан сторін та третьої особи, враховує потребу повнолітнього ОСОБА_5 у коштах на придбання необхідних матеріалів для навчання та канцелярського приладдя, на харчування, одяг та взуття, тощо. Також суд враховує, що відповідач є працездатною особою, відзив на позов, а також доказів, які свідчать про відсутність можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина не надав. Доказів щодо стану здоров`я відповідача та його сімейного стану, наявності інших утриманців, для врахування їх судом, також не надано.

Виходячи з наведеного, керуючись принципами розумності і справедливості та враховуючи, що утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, зобов`язані обоє батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) відповідача, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, буде відповідати реальним потребам повнолітнього ОСОБА_5 у зв`язку з його навчанням та іншим встановленим обставинам.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.ст. 191, 201 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, тому з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 182, 198-200 СК України, ст. ст. 12, 13, 79-81, 89, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з 30 квітня 2024 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту судового рішення 22 липня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко