РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші Андрія Михайловича про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші А.М. про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання здійснити дії, вказуючи, що 03.08.2023 вона отримала постанову державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші А.М. про відмову у вчиненні нотаріальних дій. У зазначеній постанові відповідач посилається на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03.03.2023 у справі № 303/6910/22, яке начебто передбачає наявність іншого претендента на 1/2 частину спадщини, однак таке твердження є надуманим та незаконним. По-перше, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2023 по справі №303/6910/22 відсутнє у реєстрі судових рішень, які набрали законну силу. По-друге, воно ухвалено у спорі між іншими фізичними особами, до яких вона не має жодного відношення і її не стосується. Зловживання посадовими обов`язками відповідачем призвело до того, що нею подано скаргу до його керівництва, але це не вплинуло на позицію відповідача і жодного письмового результату вона не отримала. Таким чином, відповідач проігнорував не лише її права, але і не виконав обов`язок передбачений ст. 19 Конституції України. Вважає, що відповідач вчинив протиправні дії, а тому постанова від 03.08.2023 підлягає скасуванню. Просила визнати дії службової особи державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші А.М. протиправними, визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.08.2023, зобов`язати державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плешу А.М. видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на усе майно, що залишилося після смерті її сина ОСОБА_2 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2024 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також зазначеною ухвалою зобов`язано Першу мукачівську державну нотаріальну контору до підготовчого судового засідання надати суду копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 . Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

17.04.2024 ОСОБА_1 подала заяву про поновлення процесуального строку для подання клопотання про зміну предмета позову, у задоволенні якої відмовлено ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2024.

11.06.2024 ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Полянчуку Б.І., у задоволенні якої відмовлено ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 11.06.2024.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що згідно ч.3 ст.131 ЦПК України свідчить про їх неявку без поважних причин.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також просив вирішити спір на розсуд суду.

Судове засідання 12.06.2024 проведено у відсутності учасників справи, оскільки ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Водночас судом не встановлено підстав, що передбачені ч.2 ст.223 ЦПК України для відкладення судового засідання, а наявні підстави для розгляду справи у відсутності учасників справи, що передбачені п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України та ч.3 ст.211 ЦПК України.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до змісту ст. 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України, передбачено що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

За змістом ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Однією з позовних вимог ОСОБА_1 є вимога про визнання дій відповідача протиправними, але позивачкою не викладено конкретно позовні вимоги, оскільки не зазначено, які саме дії відповідача вона просить визнати протиправними.

На виконання вимог ч.5 ст.12 ЦПК України ухвалою судді від 30.10.2023 роз`яснено позивачці, що нею не викладено конкретно позовні вимоги, оскільки не зазначено, які саме дії відповідача вона просить визнати протиправними, але позивачка у встановленому процесуальним законом порядку не уточнила позовні вимоги.

Таким чином, розглядаючи спір в межах заявлених позовних вимог суд позбавлений можливості дати оцінку діям відповідача та встановити їх відповідність діючому законодавству, тому в задоволенні позовних вимог про визнання дій ОСОБА_3 протиправними слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 34 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що однією з нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси є видача свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.11.2020 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого відкрилася спадщина на усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 24.11.2020 інформація з приводу заповітів або спадкових договорів ОСОБА_2 відсутня.

У такому випадку право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 1 ст. 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки Центра надання адміністративних послуг від 26.11.2020 №25579/01-40 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті була зареєстрована ОСОБА_1 .

Крім того, 24.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Мукачівської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її сина - ОСОБА_2 .

Крім неї, 02.12.2020 до Мукачівської держаної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 звернулись: дочка спадкодавця - ОСОБА_4 , дружина спадкодавця - ОСОБА_5

08.05.2021 дружина спадкодавця ОСОБА_5 у межах строку, встановленого для прийняття спадщини скористалась правом, передбаченим ч.5 ст.1269 ЦК України на відкликання заяви про прийняття спадщини, про що подала до Мукачівської державної нотаріальної контори №2 заяву.

Таким чином, судом встановлено, що у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

У зв`язку з прийняттям спадщини ОСОБА_4 19.05.2021 звернулась до Мукачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 , але постановою державного нотаріуса Мукачівської державної нотаріальної контори від 19.05.2021 заявниці відмовлено у задоволенні заяви у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно.

Враховуючи неможливість оформити спадщину у нотаріуса ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.03.2023 позов ОСОБА_4 задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Відповідно до супровідного листа від 04.03.2023 копія зазначеного рішення направлено на адресу Мукачівської державної нотаріальної контори і отримано адресатом 24.03.2023.

19.07.2023 ОСОБА_1 звернулась до Першої мукачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також у заяві ОСОБА_1 зазначила, що крім неї інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину немає.

03.08.2023 державним нотаріусом Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеша А.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Зі змісту вищезазначеної постанови вбачається, що 19.07.2023 до держаного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші А.М. звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала її синові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Керуючись ст. ст. 1220, 1221, 1223, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1296, 182 ЦКУ, п.4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.ст. 49, 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус ОСОБА_3 постановив: відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище майно належне ОСОБА_6 , оскільки згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2023 по справі № 303/6910/22 право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_2 , визнано за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька, ОСОБА_2 .

Законодавчі підстави для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії викладені у ст. 49 ЗУ «Про нотаріат».

Так, у відповідності до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;

2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;

8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників.

Внесення до Єдиного реєстру боржників державного або комунального підприємства не є підставою для відмови у посвідченні договору купівлі-продажу, укладеного у процесі приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства.

Внесення до Єдиного реєстру боржників державного підприємства не є підставою для відмови у посвідченні договору купівлі-продажу, укладеного у процедурі припинення державного підприємства, відповідно до Закону України «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України»;

9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Відмова у вчиненні нотаріальної дії врегульована також главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно з п.п. 1-4 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону.

Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Із долученої до спадкової справи копії рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2023 по справі № 303/6910/22 встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови нотаріусу було відомо про прийняття такого, оскільки копія зазначеного рішення направлена судом до Мукачівської державної нотаріальної контори 04.03.2023 та отримана останньою 24.03.2003.

Водночас матеріалами справи підтверджено, що зазначене рішення станом на день винесення оскаржуваної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не набрало законної сили.

Вищезазначена обставина підтверджується також і відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень з якого вбачається, що станом на 03.08.2023 (дата винесення оскаржуваної постанови) ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11.04.2023 було відкрите апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2023 по справі № 303/6910/22.

Наявність рішення суду про визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 має суттєве значення для вчинення нотаріальної дії, оскільки від нього залежить розмір частки ОСОБА_1 у спадковому майні.

Главою 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що вчинення нотаріальної дії може бути відкладене в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або направлення документів на експертизу.

Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії у цих випадках, не може перевищувати одного місяця.

За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій здійснюється на підставі чинного законодавства.

Таким чином, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України чітко визначено алгоритм дій нотаріуса у випадку необхідності витребування додаткових відомостей або документів або наявності в суді спору про право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, але приймаючи рішення про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус ОСОБА_3 не прийняв до уваги п. 1 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не відклав вчинення нотаріальної дії і не витребував від суду або з Єдиного державного реєстру судових рішень додаткові відомості щодо набрання законної сили рішенням Мукачівського міськрайоннного суду від 03.03.2023 по справі №303/6910/22, хоча зазначена обставина мала суттєве значення для прийняття рішення про вчинення нотаріальної дії.

Крім того, відповідно до п. 4 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України державний нотаріус мав право роз`яснити ОСОБА_4 про необхідність подання нею письмової заяви про зупинення вчинення нотаріальної дії до вирішення справи судом та прийняти рішення з приводу права власності на спадкове майно.

Слід також зауважити, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону в тій частині, що матеріалами спадкової справи доведено наявність права ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_4 має право на спадщину у вигляд 1/2 частини спірної квартири, а тому підстав відмовляти ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового майна не було.

Крім того, слід звернути увагу, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки в ній не зазначені строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про наявність підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на усе майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Тлумачення статті 50 ЗУ «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до ЗУ «Про нотаріат» і належать до його компетенції.

Вищезазначене узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) та від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18 (провадження № 61-15155св20).

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші А.М. про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання здійснити дії підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що при відкритті провадження по справі судом відстрочено позивачці сплату судового збору до ухвалення рішення, тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з останньої підлягає стягненню судовий збір на користь держави за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 2147,20 грн, а саме щодо визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити дії.

З відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60, в частині задоволеної позовної вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші Андрія Михайловича (місцезнаходження: вул. Соборна, буд.30, м. Мукачево, Закарпатська область) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання здійснити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші Андрія Михайловича про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 серпня 2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Стягнути з державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші Андрія Михайловича на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 21.06.2024.

Суддя