Справа №523/8087/20
Провадження №2/534/777/23
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2024 року місто Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Дегтяр Є.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів що стягуються з нього за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2017 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10 000 грн до 3 000 грн, щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2017 на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , у розмірі 10 000 грн щомісячно, при цьому зазначає, що під час винесення рішення суд керувався тим, що ОСОБА_1 має спеціальну морську освіту вищого навчального закладу та відповідні документи, що дозволяють йому працювати моряком. Однак жодних підтверджуючих документів щодо працевлаштування ОСОБА_1 до іноземного судновласника та отримання заробітної плати і її розміру надано позивачкою не було. На сьогоднішній день ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується та відповідно до довідки про доходи за 2018 рік, яка видана ГУ ДФС в Одеській області загальна сума доходу за 2018 рік склала 23 036, 00 грн. Відповідно до Довідки про доходи за 2019 рік, яка видана ГУ ДФС в Одеській області загальна сума доходу за 2019 рік склала 99 108,00 грн. Отже, на даний час, ОСОБА_1 щомісяця сплачує аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 10 000 гривень. Однак ОСОБА_1 утримує також дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачуючи щомісяця 4 000 гривень. Також ОСОБА_1 утримує дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сплачуючи щомісяця аліменти розмірі 3000 грн. Окрім цього, на утриманні ОСОБА_1 перебуває його мати - ОСОБА_7 і відповідно до рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 03.05.2019 р. з ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_7 стягуються щомісячно аліменти у розмірі 2000 грн.
Окрім цього, стан здоров?я ОСОБА_1 значно погіршився, на даний час йому діагностували декілька хронічних захворювань, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 23.10.2019 p. Лікування та профілактика цих захворювань потребує значних фінансових витрат, що підтверджується наданими до позову квитанціями. Крім того він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 і від цього шлюбу вони чекають спільну дитину, що підтверджується довідкою лікаря. Також на утриманні ОСОБА_1 перебуває малолітня дитина ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Таким чином, з огляду на вищезазначене, обставини справи свідчать про те, що на
даний час ОСОБА_1 зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для чотирьох дітей, вагітної дружини, мати, а трошки згодом і немовля, а відповідно сплата аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у сумі 10 000 гривень є об?єктивно неможливою.
Відповідно до наданого суду відзиву на позовну заяву, який надійшов від представника ОСОБА_2 адвоката Тищенко С.Ю., в якому просить відмовити у задоволені позову, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що у позивача погіршився стан здоров`я та змінилось матеріальне становище. При цьому зазначає, що позивач отримує дохід у розмірі 9 000 доларів США на місяць, а отже має можливість сплачувати аліменти у розмірі 10 000 грн, що є лише 1/25 частки його доходу.
Сторони в судове засіданні не з`явились, про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої просить позов задовольнити та розглядати справу у їх відсутність.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані позивачем на доведення обставин, на які він посилається, обґрунтовуючи свої позовні вимоги та заперечення відповідача, суд находить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_10 одружились 01.10.2013 року, вказаний шлюбу було розірвано 13.04.2017 рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області (а.с.13-15).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від цього шлюбу народився син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 05.05.2016, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.16-19).

Відповідно до наданих суду квитанцій позивач щомісячно сплачує на утримання сина ОСОБА_4 10 000 гривень та за 2019 рік загалом було сплачено суму 338 999 грн. ( а.с 76-88).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , неповнолітня ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_13 (а.с.27)

Відповідно до рішення Київського районного суду місті Макіївка Донецької області від 18 липня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_13 на утримання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стягнуто аліменти у розмірі частини його заробітку, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 29,30).

Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто аліменти у розмірі 3000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 37-39)

Крім того відповідно до рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 03.05.2019 р. з ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_7 стягуються щомісячно аліменти у розмірі 2000 грн. (а.с.40)

Відповідно до матеріалів справи в даний час ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (а.с.45), від цього шлюбу мають дитину ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.98).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 23.10.2019 позивачу діагностували декілька хронічних захворювань (а.с.72)

Також на обґрунтування своїх вимог позивачем надано висновк лікаря кардіолога від 16.09.2019 (а.с.50)

Однак посилання позивача на те, що у нього на утриманні знаходиться син дружини від попереднього шлюбу, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,( а.с. 46) суд не вважає таким, що дає підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки доказів того, що позивач усиновив дитину дружини від першого шлюбу суду не надано, а згідно сімейного законодавства вказану дитину зобов`язаний утримувати його батько ОСОБА_17 . Добровільне надання йому матеріальної допомоги позивачем не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь його сина ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст. 192 СК України погіршення матеріального стану платника аліментів надає право останньому звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов`язані за законом надавати утримування. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Так, якщо суд встановить, що платник аліментів став інвалідом I, II чи III групи, він повинен цю обставину врахувати як підставу для зменшення їх розміру.

Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування:а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення.

Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

За змістом ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

В п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що позивач в даний час отримує заробітну плату у розмірі 9000 доларів США, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

Враховуючи, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним, сімейним становищем позивач в даний час має можливість продовжувати сплачувати аліменти у розмірі, який встановлений рішенням суду, підстав для відмови позивачу у позові суд не находить.

При таких обставинах, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 правомірні та підлягають задоволенню і зменшенню.

Суд, враховуючи матеріальне становище позивача, який в даний час має на утриманні чотирьох малолітніх дітей та непрацездатну матір, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зменшення розміру стягнення визначених рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2017, а саме з 10 000 гривен до 3 000 гривен щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,141,213,265,280 ЦПК України , суд-

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 000 грн , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2017 року - відізвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення через суд першої інстанції.

Позивач: Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 . ОСОБА_18 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення виготовлений 14.06.2024

Суддя Т.О.Куц