1Справа № 335/5156/24 2/335/2194/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5 , яка продовжує навчання. Позовні вимоги вмотивовані наступним.

26.11.2004 сторони уклали шлюб, від якого мають дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем ОСОБА_1 .

ОСОБА_5 є студенткою 3-ого курсу денної форми навчання відокремленого структурного підрозділу «Економіко-правничий фаховий коледж Запорізького національного університету». ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги батьків до закінчення навчання.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки надає нерегулярно та в розмірі, який визначає на власний розсуд.

З огляду на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення нею 23-х років.

Ухвалою судді від 08.05.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв во суті справи.

22.05.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Заперечення відповідача проти позову вмотивовані тим, що відповідач добровільно сплачував аліменти на дитину до досягнення нею повноліття. 03.04.2024 доньці виповнилося 18 років, у зв`язку з чим відповідач перестав перераховувати аліменти. ОСОБА_5 навчається дистанційно за кошти державного бюджету, що дає їй можливість працевлаштуватися та заробляти хоча б на кишенькові витрати. Позивач не надала доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_5 потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням.

Крім того, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , відповідач зазначає про відсутність у нього можливості надавати допомогу дитині, оскільки з нього стягуються аліменти на утримання іншої малолітньої дитину, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, а сам відповідач є військовослужбовцем, під час несення служби отримував поранення, має хронічні захворювання, що вимагає від нього проходити дороговартісне лікування

З огляду на викладене, представник відповідача просить в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати.

18.06.2024 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому позивач навів мотиви відхилення заперечень відповідача. Зокрема, представник позивача заначив, що ОСОБА_5 не має змоги працевлаштуватися, оскільки розклад занять об`єктно не дає поєднувати роботу з навчанням. Крім того, ОСОБА_5 разом із позивачкою виїхала до міста Львова, у зв`язку з чим несе додаткові витрати на оренду житла, а доводи відповідача щодо утримання непрацездатних батьків не підтверджено жодним доказом. Щодо проходження відповідачем лікування після поранення, представник позивача посилається на Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якого перебування військовослужбовця на лікуванні у зв`язку із пораненням не припиняє виплату йому грошового забезпечення та додаткової грошової допомоги.

На підставі викладеного, просив суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити. Позивач пояснила, що ОСОБА_5 з міркувань безпеки проживає у Львові. Позивач самостійно утримує дитину, оскільки стипендії в розмірі 1500,00 грн. їй недостатньо для повноцінного існування.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову з мотивів, викладених у відзиві.

01.07.2024 в судовому засіданні 01.07.2024 була оголошена перерва до 15 год 30 хв 01.07.2024, однак сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. 01.07.2024 від позивача надійшла заява про розгляд прави за її відсутності, в якій остання позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони є батьками ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.04.2006 (а.с. 7).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2011 в справі № 2-2327/11 з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.05.2011 і до досягнення дитиною повноліття ОСОБА_5 повноліття (а.с. 47).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2020 в справі № 335/6613/20 зменшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача за вищезазначеним рішенням, до 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення сторонами не оскаржувалися та набрали законної сили.

03.11.2024 ОСОБА_5 досягла повноліття.

З 01.09.2021 ОСОБА_5 навчається на денному відділенні відокремленого структурного підрозділу «Економіко-правничого фахового коледжу Запорізького національного університету», де навчається за кошти державного бюджету. Дата закінчення навчання 30.06.2024 (а.с. 11).

З копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.04.2024 №1307- вбачається, що фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 89).

З довідки ПФУ, сформованої станом на 14.06.2024 (а.с. 88), вбачається, що відомості про ОСОБА_6 у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні, що свідчить про те, що остання не отримує заробітної плати (грошового забезпечення).

ОСОБА_5 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 , вказані обставини відповідачем не спростовуються, у зв`язку з чим на підставі ст. 82 ЦПК України не потребують доказуванню.

Відповідач 17.03.2022 призваний на військову службу під час мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_2 (а.с. 55).

З наданої представником відповідача медичної документації вбачається, що відповідач отримав поранення під час несення військової служби (а.с. 56 60).

Відомостей щодо звільнення відповідача з військової служби матеріали справи не містять.

Відповідач має ще одну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 02.08.2022 (видане повторно) (а.с. 44). Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.02.2019 в справі № 314/5653/18 з відповідача стягуються аліменти на утримання вищезазначеної дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання.

Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу.

Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу, а якщо така можливість підтверджена, то в якому розмірі, який би максимально відповідав інтересам обох сторін з урахуванням встановлених у справі обставин.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 20 серпня 2018 року по справі № 559/379/17-ц.

Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв`язку з навчанням.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20), відповідно до якої стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення, одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідач відомостей щодо розміру свого заробітку (доходу) суду не надав. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач є людиною працездатного віку, проходить військову службу за мобілізацією, отже отримує грошове забезпечення як військовослужбовець.

Доводи представника відповідача про те, що відповідач не може надавати допомогу дитині через те, що вимушений оплачувати дороговартісне лікування, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується. З наданої представником відповідача медичної документації вбачається, що відповідач проходить лікування у комунальних закладах охорони здоров`я. Згідно приписів абз. 4 п. 1 ст. 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» медична допомога військовослужбовцям надається державними або комунальними закладами охорони здоров`я за рахунок програми державних гарантій медичного обслуговування населення або інших бюджетних програм, розпорядниками яких є органи управління такими закладами. Військовослужбовці під час лікування у закладах охорони здоров`я всіх форм власності та підпорядкування забезпечуються покращеним харчуванням відповідно до норм, які застосовуються у військово-медичних закладах, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідач, є людиною працездатного віку, має стабільне джерело доходу, враховуючи стан його здоров`я, наявність у нього іншої дитини, на користь якої стягуються аліменти у розмірі 1/6 від заробітку відповідача, наявність у останнього непрацездатних батьків, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_5 у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення ОСОБА_5 23-х років.

Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в повному розмірі 1211,20 грн.

Доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано.

Представник відповідача адвокат Неткал О.О. до закінчення судових дебатів звернувся до суду із заявою про намір подати докази щодо розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Інші учасники справи із подібними заявами до суду не зверталися.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати відповідача на правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 141, 142, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 від всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 02.05.2024 і до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не більше як до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 09 год 30 хв 16 липня 2024 року, яке провести у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складене 08.07.2024.

Суддя А.В. Стеценко