Справа номер 489/244/24 Головуючий суду першої інстанції Кокорєв В. В.
Провадження номер 22-ц/812/1014/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Коломієць В. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2024 року, ухвалене за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

12 січня 2024 року Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» (далі МКП «Миколаївводоканал») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який обґрунтовувало наступним.

Позивач вказував, що надає послуги з водопостачання та водовідведення відповідачам, що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане домоволодіння належить на праві власності двом власникам.

Відповідач ОСОБА_1 з 03 лютого 2017 року є власником 40/100 частки цього домоволодіння. До складу її сім`ї входять відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

За цією адресою оформлено два особових рахунки, за якими ведеться окреме нарахування отриманих послуг.

Співвласник з 60/100 частками має особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким нарахування здійснюється за показниками приладу обліку, а співвласник ОСОБА_1 № . Нарахування за останнім рахунком здійснюється за нормою водоспоживання та водовідведення та за кількістю зареєстрованих осіб.

За особовим рахунком № НОМЕР_2 обліковується заборгованість за період з 21 березня 2017 року по 10 січня 2024 року у розмірі 42 763,25 грн, яка складається з 41 887,41 грн за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та 875,84 грн абонентської плати.

Нарахування за надані послуги відбувалося відповідно до затверджених норм згідно благоустрою помешкання (водопровід, каналізація, без водонагрівача) на підставі рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №385 від 26 червня 1998 року та №592 від 14 липня 2017 року за нормою 4,5/4,35 куб.м та №661 від 28 липня 2021 року за нормою 8,2/8,06 куб.м на одну людину на місяць, які діяли у вказаний у заборгованості період. За зазначеним особовим рахунком нараховується абонентська плата у розмірі 38,08 грн на місяць.

МКП «Миколаївводоканал» у повному обсязі та належним чином виконувало свої обов`язки щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Відповідачі зобов`язань щодо оплати наданих послуг не виконували, будь яких скарг від них щодо ненадання послуг чи надання їх неналежної якості не надходило.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 21 березня 2017 року по 10 січня 2024 року у сумі 42 763,25 грн та судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 21 березня 2017 року по 10 січня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 17 105,30 грн та судовий збір у сумі 968,96 грн.

У задоволенні позовних вимог Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що остання є співвласником вищевказаного домоволодіння із часткою 40/100, а тому повинна відшкодувати позивачу 40% заявленого боргу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд вважав, що останні хоча і зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але не є співвласниками цього будинку. Позивачем не було надано доказів того, що вказані відповідачі були споживачами його послуг, або існувала інша домовленість між відповідачами щодо утримання будинку.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, МКП «Миколаївводоканал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, позивач зазначав, що суд дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості лише з ОСОБА_1 та враховуючи її частку в праві спільної часткової власності. Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з двох будинків. Кожен із співвласників проживає у окремому будинку та має свій особовий рахунок, за яким ведеться окреме нарахування отриманих послуг. Родина Гаврилових проживає у будинку під літ.Б-1 загальною площею 29,8 кв.м. Усі члени родини отримували від позивача послугу з водопостачання та водовідведення, а тому усі відповідачі мають приймати участь у погашенні заборгованості перед позивачем.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

МКП «Миколаївводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Це домоволодіння складається з двох житлових будинків: за літ. А-1 житловою площею 45,5 кв. м, загальною площею 68,5 кв. м; за літ. Б-1 житловою площею 13,6 кв. м, загальною площею 29,8 кв. м. До домоволодіння належать також господарські та побутові будівлі і споруди.

Вказане домоволодіння належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 (60/100 частки) та ОСОБА_1 (40/100 частки).

За цією адресою зареєстровані: ОСОБА_1 з 31.10.2020, ОСОБА_2 з 22.01.2021, ОСОБА_3 з 22.01.2021, ОСОБА_4 з 31.10.2020, ОСОБА_5 з 05.05.2011, ОСОБА_6 з 01.08.2017.

На ОСОБА_1 МКП «Миколаївводоканал» для нарахування послуги водопостачання та водовідведення зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_2 (буд.Б), а на ОСОБА_5 № (буд.А).

Згідно з розрахунком заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_2 обліковується заборгованість за період з 21 березня 2017 року по 10 січня 2024 року у розмірі 42 763,25 грн, яка складається з 41 887,41 грн за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та 875,84 грн абонентської плати.

Нарахування за надані послуги відбувалось відповідно до затверджених норм згідно благоустрою помешкання на підставі рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №385 від 26 червня 1998 року та №592 від 14 липня 2017 року за нормою 4,5/4,35 куб.м та №661 від 28 липня 2021 року за нормою 8,2/8,06 куб.м на одну людину на місяць, які діяли у вказаний у заборгованості період.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Статті 13, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. №1875-ІV, який діяв до 01.05.2019, передбачають, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Норми статей 1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VІІІ, який набрав чинності 10.12.2017 р., визначають, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Кількісний показник комунальних послуг це кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Норми споживання комунальних послуг кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством.

Плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до статей 7, 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VІІІ послуга з централізованого водопостачання та водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання, підстави виникнення яких передбачені у ст.11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 322 ЦК України регламентує, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про часткове задоволення позову щодо ОСОБА_1 у розмірі 40% позовних вимог, виходячи з належності їй 40/100 частки домоволодіння та відмову у задоволенні позову щодо відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв`язку з недоведеністю отримання ними послуги водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Досліджені докази свідчать, що ОСОБА_1 стала власником 40/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 з 03 лютого 2017 року. Вона разом з родиною проживає у будинку під літ.Б домоволодіння і має окремий рахунок на водопостачання та водовідведення, за яким у період з 21 березня 2017 року по 10 січня 2024 року утворилася заборгованість у сумі 42 763,125 грн.

За такого вона разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зареєстровані у вказаному домоволодінні, а тому зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку, повинні відшкодувати позивачу вказану вище суму.

Однак, колегія суддів вважає, що обов`язок щодо відшкодування заборгованості не може бути солідарним, оскільки відповідачі зареєстровані у домоволодінні у різні періоди, а тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають сплатити заборгованість за період з 22 січня 2021 року по 10 січня 2024 року у сумі 8850,44 грн кожний, ОСОБА_4 з 16 квітня 2021 року (з дня повноліття) по 10 січня 2024 року у сумі 8418,21 грн, ОСОБА_1 як власник будинку з 21 березня 2017 року по 10 січня 2024 року у сумі 16 644,15 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вказане, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог МКП «Миколаївводоканал».

Щодо судових витрат

Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове судове рішення, підлягає здійсненню новий розподіл судових витрат.

За розгляд справи в суді першої інстанції позивачу має бути відшкодований судовий збір у таких розмірах: ОСОБА_1 944,74 грн (39%), ОСОБА_2 496,59 грн (20,5%), ОСОБА_3 496,59 грн (20,5%), ОСОБА_4 484,48 грн (20%).

За розгляд справи в суді апеляційної інстанції відповідачі мають сплатити позивачу судовий збір у таких розмірах: ОСОБА_1 1417,11 грн, ОСОБА_2 744,89 грн, ОСОБА_3 744,89 грн, ОСОБА_4 726,71 грн.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 16 644,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 8850,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 8850,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 8418,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій у сумі 2361,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій у сумі 1241,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій у сумі 1241,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій у сумі 1211,19 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді В. В. Коломієць

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 05 липня 2024 року.