Справа № 562/300/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

/заочне/

"18" червня 2024 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Парфенюк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Семенюк Жанна Петрівна, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У поданій заяві позивач ОСОБА_1 просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Семенюк Ж.П. 03 лютого 2022 року на ім`я ОСОБА_2 , та визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім.Б.Хмельницького розміром 2,15 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, належного померлому ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку серії РВ№0074555.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_3 та він є спадкоємцем на майно останнього за правом представлення в порядку ст.1266 ЦП України як внук який спадкує ту частку спадщини, яка б належала за законом його матері, якби була жива на час відкриття спадщини, оскільки дочка покійного ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини не подав через те, що з дідусем, який помер у КЗ «Здолбунівський геріатричний пансіонат» не спілкувався. Постановою Рівненського апеляційного суду від 05.12.2023 року йому було визначено додатковий строк тривалістю два місяці з дня вступу судового рішення в законну силу для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті діда. 13 січня 2024 року ним подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та стало відомо, що 19 жовтня 2021 року до приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу Семенюк Ж.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася його рідна сестра ОСОБА_2 як спадкоємець другої черги за законом, якій 03 лютого 2022 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Б.Хмельницького розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах. Через наявність вказаного свідоцтва нотаріус не може видати свідоцтво про право власності, а тому підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подала.

Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без їх участі. За таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення в справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька якого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім.Б.Хмельницького розміром 2,15 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку серії РВ№0074555.

З матеріалів спадкової справи №30/2021, яка була заведена 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Семенюк Ж.П. на підставі заяви рідної сестри ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , остання 03 лютого 2022 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, не повідомивши нотаріуса про наявність спадкоємців першої черги.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року позивачу ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за правом представлення після смерті діда ОСОБА_3 .

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 12 січня 2024 року нотаріусом було відмовлено у зв`язку з видачею такого свідоцтва спадкоємцю другої черги та неможливістю видачі свідоцтва на те саме майно.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно положень ст.1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст.1266 ЦК України).

Спадкове право характеризується цілою низкою спеціальних способів захисту прав та інтересів судом. Серед таких способів захисту в ст.1301 ЦК України виокремлено визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Так, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Свідоцтво про право на спадщину - це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав.

З роз`яснень, які містяться в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Видане ОСОБА_2 як спадкоємцю другої черги свідоцтво про право на спадщину порушує право на спадкування позивача як спадкоємця, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання такого свідоцтва недійсним.

З роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивачем не надано постанову нотаріуса про відмову йому в оформленні права на спадщину, тим самим позивач не підтвердив належним та допустимим доказом відсутність умов для одержання свідоцтва у нотаріуса, що виключає визнання такого права в судовому порядку.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 03 лютого 2022 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Семенюк Жанною Петрівною на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Б.Хмельницького» розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належну померлому ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №007555.

У решті вимог позивачу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: