28.06.2024 Єдиний унікальний номер 932/168/24
Номер провадження: 2/205/2344/24
28 червня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом доОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 10.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі Відповідач) укладено Договір позики № 7691771, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого останній отримав від позикодавця грошові кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп. у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківську картку останньої зі сплатою відсотків за користування позикою.
Далі, 11.07.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» уклали Договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договір позики № 7691771 від 10.12.2022 року.
Відповідно до Додатку № 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 року, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги склала 32 750 грн. 00 коп.
Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснив, а тому заборгованість за Договір позики № 7691771 від 10.12.2022 року, станом на 11.07.2023 року становить 32 750 грн. 00 коп., з яких: 10 000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту; 22 750 грн. 00 коп. - сума заборгованості по відсотках.
У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договір позики № 7691771 від 10.12.2022 року станом на 11.07.2023 року у загальному розмірі 32 750 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ««Росвен Інвест Україна» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.
Відповідач просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, про що надав відповідну заяву.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 10.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 7691771, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.2 Договору позики відповідачу надано кредит в розмірі 10 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 15 днів до 25.12.2022 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 8,86 % за день за перший день користування позикою, з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 2,0% за день.
У додатку №1 до Договору позики № 7691771 від 10.12.2022 року встановлено період кредиту з 10.12.2023 року по 25.12.2023 року, сума кредиту 10 000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом 900 грн. 00 коп., всього сума до стягнення 10 900 грн. 00 коп.
Згідно розрахунку за Договором позики № 7691771 від 10.12.2022 року станом на 11.07.2023 року заборгованість становить 32 750 грн. 00 коп., з яких: 10 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту та 22 750 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками.
Судом також встановлено, що 11.07.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» уклали Договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договір позики № 7691771 від 10.12.2022 року.
Відповідно до Додатку № 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 року, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги (11.07.2023 року) склала 32 750 грн. 00 коп.
Позивач наголошує, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним, ОСОБА_1 ,станом на 11.07.2023 року за Договором позики № 7691771 від 10.12.2022 року виникла заборгованість на загальну суму 32 750 грн. 00 коп., де заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн. 00 коп. та заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом 22 750 грн. 00 коп.
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем коштів за наявними в матеріалах справи правочином.
У справі, що розглядається позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Також відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
В даному випадку умовами договору було передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 8,86 % за день за перший день користування позикою, з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 2,0% за день. А тому позовна вимога про стягнення із відповідача процентів з користування кредитом ґрунтується на вимогах закону та положеннях укладеного договору.
Враховуючи викладене, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем свого зобов`язання за Договором позики № 7691771 від 10.12.2022 року, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у їх повному обсязі.
Також суд вказує, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує права та інтереси третіх осіб.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Також, за змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан