У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року

м. Київ

справа № 357/8258/19

провадження № 61-8286ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника Фермерського господарства «Пролісок» - адвоката Косяка Вячеслава Миколайовича на постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2024 року в справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів», Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння і користування, внесення змін до договору оренди землі та

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» (далі - ПОСП «Сидори») звернулося до суду з позовом, у якому просило:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2018 року № 3С, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Пролісок» (далі - ФГ «Пролісок») щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0046 загальною площею 1,425 га;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2018 року № 3С, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Дари Ланів» (далі - ФГ «Дари Ланів») щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0045 загальною площею 1,425 га;

- скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0046 загальною площею 1,425 га, індексний номер 44614676 від 14 грудня 2018 року та припинити право оренди ФГ «Пролісок» на земельну ділянку;

- скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0045 загальною площею 1,425 га, індексний номер 44613870 від 14 грудня 2018 року та припинити право оренди ФГ «Дари Ланів» на земельну ділянку;

- витребувати з незаконного володіння ФГ «Дари Ланів» та ФГ «Пролісок» на користь ПОСП «Сидори» земельні ділянки з кадастровими номерами :04:011:0046 та :04:011:0045, які розташовані в межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

- внести зміни до договору оренди землі від 30 липня 2014 року № б/н, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПОСП «Сидори», шляхом його викладення в новій редакції, як зазначено в позовній заяві (з урахуванням поділу земельних ділянок), в тому числі й акт приймання-передачі об`єкта оренди.

02 листопада 2020 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в задоволенні позовних вимог ПОСП «Сидори» відмовлено.

11 листопада 2020 року додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задоволено. Стягнуто з ПОСП «Сидори» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500,00 грн. Стягнуто з ПОСП «Сидори» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500,00 грн.

11 листопада 2020 року додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву ФГ «Пролісок» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задоволено. Стягнуто з ПОСП «Сидори» на користь ФГ «Пролісок» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

05 жовтня 2023 року постановою Київського апеляційного суду апеляційні скарги ПОСП «Сидори» задоволено частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 02 листопада 2020 року та додаткові рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ПОСП «Сидори» задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2018 року

№ 3С, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Пролісок» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0046, загальною площею 1,425 га.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2018 року

№ 3С, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Дари Ланів» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0045, загальною площею 1,425 га.

Скасовано рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки площею 1,425 га з кадастровим номером :04:011:0046, від 14 грудня 2018 року індексний номер: 44614676, за ФГ «Пролісок».

Скасовано рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки площею 1,425 га з кадастровим номером :04:011:0045, від 14 грудня 2018 року індексний номер: 44613870, за ФГ «Дари Ланів».

У задоволенні позову ПОСП «Сидори» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ФГ «Пролісок», ФГ «Дари Ланів» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування, внесення змін до договору оренди землі відмовлено. У задоволенні позовних вимог

ПОСП «Сидори» до державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. відмовлено.

28 лютого 2024 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року залишено без змін.

23 травня 2024 року постановою Київського апеляційного суду (в порядку ухвалення додаткового рішення) заяву представника ФГ «Пролісок», ФГ «Дари Ланів» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто із ПОСП «Сидори» на користь ФГ «Пролісок», ФГ «Дари Ланів»

по 2 142,86 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції кожному.

06 червня 2024 року представник ФГ «Пролісок» - адвокат Косяк В. М. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2024 року, в якій просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано пропорційність розподілу судових витрат та залишено поза увагою висновок Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року в справі

№ 357/8277/19.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити в відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження в справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною третьою, восьмою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження

№ 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року в справі

№ 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в відзиві на апеляційну скаргу представник ФГ «Пролісок» та ФГ «Дари Ланів» - адвокат Миколюк М. Д. заявив про розподіл судових витрат та просив стягнути з ПОСП «Сидори» на користь

ФГ «Пролісок» витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн та стягнути з ПОСП «Сидори» на користь ФГ «Дари Ланів» витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник ФГ «Пролісок»,

ФГ «Дари Ланів» - адвокат Косяк В. М. просив стягнути з ПОСП «Сидори» на користь ФГ «Пролісок» понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3 857,14 грн, стягнути з ПОСП «Сидори» на користь ФГ «Дари Ланів» понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3 857,14 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

ФГ «Пролісок» та ФГ «Дари Ланів» було надано договір про правничу допомоги від 06 січня 2021 року № 23, укладений між ФГ «Пролісок» в особі голови

Доліда М. В. та Адвокатським об`єднанням «МБК ГРУПП» (далі - АО «МБК ГРУПП») в особі керуючого партнера Миколюка М. Д.; договір від 06 січня

2021 року № 24 про правничу допомогу, укладений між ФГ «Пролісок» в особі голови Доліда М. В. та АО «МБК ГРУПП» в особі керуючого партнера

Миколюка М. Д.; договір про продовження дії договору № 23 про правничу допомогу; договір про продовження дії договору № 24 про правничу допомогу; ордер серії КС № 841364; ордер серії КС № 841365; ордер серії КС № 910229; ордер серії КС № 910280; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3726/10; акт приймання-передачі правничої допомоги від 11 січня 2021 року; акт приймання-передачі правничої допомоги від 11 січня 2021 року; детальний опис витрат на правничу допомогу; виписка з рахунку від 04 січня 2021 року.

Згідно з пунктом 1.1 договору від 06 січня 2021 року № 23 про правничу допомогу АО «МБК ГРУПП» зобов`язується на платній основі надати правничу допомогу клієнту в цивільній справі № 357/8258/19, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату обумовлений цим договором та актом приймання-передачі правничої допомоги гонорар.

Відповідно до пункту 1.2 договору за цим договором адвокатом клієнту надається наступна правнича допомога (юридичні послуги):

1.2.1 надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

1.2.2 аналіз наданих клієнтом документів;

1.2.3 аналіз судової практики, пов`язаної з спірними правовідносинами;

1.2.4 складення та подання від імені клієнта відзиву на апеляційну скаргу;

1.2.5 представництво інтересів клієнта в Київському апеляційному суді;

1.2.6 інша правнича допомога.

Професійна правнича допомога надається адвокатами - членами АО «МБК ГРУПП» та адвокатами залученими об`єднанням на договірній основі.

Розділом 2 договору визначено гонорар адвоката.

Відповідно до пункту 2.1 договору гонорар за правничу допомогу визначену в пунктах 1.2.1-1.2.5 договору становить 5 000,00 грн. За виграну справу в апеляційній інстанції клієнт сплачує адвокату гонорар успіху в розмірі

4 000,00 грн (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 6.1 договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 договору про продовження дії договору від 06 січня

2022 року № 23 про правничу допомогу пункт 6.1 договору від 06 січня 2021 року № 23 про правничу допомогу викласти в наступній редакції: «6.1 цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2024 року».

З акта приймання-передачі правничої допомоги від 11 січня 2021 року вбачається, що ФГ «Пролісок» та АО «МБК ГРУПП» склали цей акт про те, що за договором про правничу допомогу від 06 січня 2020 року № 23 надана наступна професійна правнича допомога: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань клієнту з виїздом на місцезнаходження клієнта - 4 год.; аналіз наданих клієнтом документів - 2 год.; аналіз судової практики, пов`язаної з спірними правовідносинами - 2 год.; складення відзиву на апеляційну скаргу - 4 год.; представництво інтересів клієнта в Київському апеляційному суді - 2 год. Вартість наданої клієнту професійної правничої допомоги становить 5 000,00 грн. На час підписання сторонами цього акта клієнт сплатив адвокату 5 000,00 грн., а гонорар успіху в розмірі 4 000,00 грн зобов`язується сплатити протягом 3-х днів після ухвалення рішення апеляційного суду на користь клієнта.

Відповідно до пункту 1.1 договору від 06 січня 2021 року № 24 про правничу допомогу АО «МБК ГРУПП» зобов`язується на платній основі надати правничу допомогу клієнту в цивільній справі № 357/8258/19, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату обумовлений цим договором та актом приймання-передачі правничої допомоги гонорар.

Відповідно до пункту 1.2 договору за цим договором адвокатом клієнту надається наступна правнича допомога (юридичні послуги):

1.2.1 надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

1.2.2 аналіз наданих клієнтом документів;

1.2.3 аналіз судової практики, пов`язаної з спірними правовідносинами;

1.2.4 складення та подання від імені клієнта відзиву на апеляційну скаргу;

1.2.5 представництво інтересів клієнта в Київському апеляційному суді;

1.2.6 інша правнича допомога.

Професійна правнича допомога надається адвокатами - членами адвокатського об`єднання «МБК ГРУПП» та адвокатами, залученими об`єднанням на договірній основі.

Розділом 2 договору визначено гонорар адвоката.

Відповідно до пункту 2.1 договору гонорар за правничу допомогу, визначену в пунктах 1.2.1-1.2.5 договору, становить 5 000,00 грн. За виграну справу в апеляційній інстанції клієнт сплачує адвокату гонорар успіху в розмірі

4 000,00 грн (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 6.1 договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 договору про продовження дії договору № 24 про правничу допомогу від 06 січня 2022 року пункт 6.1 договору від 06 січня

2021 року № 24 про правничу допомогу викладено в наступній редакції:

«6.1. цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня

2024 року».

З акта приймання-передачі правничої допомоги від 11 січня 2021 року вбачається, що ФГ «Дари Ланів» та АО «МБК ГРУПП» склали цей акт про те, що за договором про правничу допомогу від 06 січня 2020 року № 23 надана наступна професійна правнича допомога: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань клієнту з виїздом на місце знаходження клієнта - 4 год.; аналіз наданих клієнтом документів - 2 год.; аналіз судової практики, пов`язаної з спірними правовідносинами - 2 год.; складення відзиву на апеляційну скаргу - 4 год.; представництво інтересів клієнта в Київському апеляційному суді - 2 год. Вартість наданої клієнту професійної правничої допомоги становить 5 000,00 грн. На час підписання сторонами цього акту клієнт сплатив адвокату 5 000,00 грн, а гонорар успіху в розмірі 4 000,00 грн зобов`язується сплатити протягом трьох днів після ухвалення рішення апеляційного суду на користь клієнта.

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження

№ 14-382цс19) та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду

від 14 червня 2023 року в справі № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22), на останню з яких посилається заявник у касаційній скарзі.

У вказаних постановах Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Під час визначення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, в рішеннях від 23 січня 2014 року в справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду

від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), а також у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі

№ 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

19 квітня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від представника ПОСП «Сидори» - адвоката Кравець О. І. про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому вона просила зменшити розмір заявлених представником ФГ «Пролісок» та ФГ «Дари Ланів» витрат на правничу допомогу в справі № 357/8258/19 до 4 285,71 грн, тобто по 2 142,86 грн з кожного.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 25 січня 2024 року стягнуто з відповідачів ФГ «Пролісок», ФГ «Дари Ланів» на користь позивача ПОСП «Сидори» по 2 862,40 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції з кожного.

Визначаючи сукупний розмір сплачених відповідачами ФГ «Пролісок», ФГ «Дари Ланів» витрат на правничу допомогу в апеляційному суді, який підлягає відшкодуванню позивачем на їх користь, апеляційний суд обґрунтовано вважав, що судові витрати підлягають компенсації пропорційно до задоволених позовних вимог по 2 142,86 грн (5 000 грн/7х3) кожному.

У постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 367/4910/17-ц (провадження № 61-11695св19) зазначено, що беручи до уваги надані позивачем до місцевого суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, апеляційним судом було враховано такі обставини, як складність цієї справи; тривалість участі представників позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції; час, об`єктивно необхідний для підготовки позовної заяви, інших процесуальних документів, поданих до суду першої інстанції. Отже, апеляційний суд правильно визначив розмір витрат на оплату правничої допомоги, заявлений до стягнення, який є співмірним із складністю справи та обсягом фактично виконаних робіт (наданих послуг). З урахуванням того, що наданими до суду документами підтверджено обґрунтованість, необхідний фактичний обсяг та співмірність витрат на правничу допомогу позивачем у справі, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду про наявність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача.

Необхідно зазначити, що висновки апеляційного суду не входять у суперечність з висновками Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові

від 18 квітня 2023 року в справі № 357/8277/19, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на правильність висновку про часткове задоволення заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу не впливають.

Зазначення однією з підстав скасування оскаржуваної постанови порушення судом пропорційності стягнення правової допомоги не впливає на правильність висновків суду, оскільки правова допомога не стягується пропорційно.

Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин, відповідають вищенаведеним висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норм права в подібних правовідносинах.

Отже, доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до незгоди з установленими судом обставинами і оцінкою доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК Українине належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановлене із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити в відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Фермерського господарства «Пролісок» - адвоката Косяка Вячеслава Миколайовича на постанову Київського апеляційного суду

від 23 травня 2024 року в справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів», Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння і користування, внесення змін до договору оренди землі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В .В. Пророк