Справа № 487/5783/24
Провадження № 2-о/487/169/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року Заводський районний суду міста Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2024 року до суду звернулась адвокат Онищенко Лілія Вадимівна в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу у період з 30 вересня 2021 року по 05 червня 2024 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, вивчивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що ця заява підлягає залишенню без руху виходячи з такого.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місцем проживання особи є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Із ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Із відмітки в паспорті громадянина України ОСОБА_1 вбачається, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника є: АДРЕСА_1 . Однак, заявником в заяві про встановлення факту однією сім`єю без реєстрації шлюбу при подачі до суду зазначена адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Так, до заяви заявником додано договір оренди житла (квартири) від 30.09.2021 року, згідно якого орендатори ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклади договір оренди квартири за адресою АДРЕСА_2 . Згідно розділу 4 вищезазначеного договору, договір діє протягом одного календарного року. Якщо по закінченню строку дії договору жодна зі сторін не вимагає припинення зобов`язань іншої сторони, то дія договору продовжується ще на один календарний рік. З чого випливає, що строк дії договору скінчився 30.09.2023 року.

Таким чином, представником заявника не надано належних доказів щодо підтвердження місця проживання/реєстрації заявника по справі, що унеможливлює визначити чи підсудна справа Заводському районному суду м. Миколаєва.

Представнику потрібно надати суду належне підтвердження реєстрації місця проживання заявника, а саме копію довідки про реєстрацію місця проживання, яка видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання, для вирішення питання підсудності справи.

При відсутності зазначених доказів, суд не має можливості вирішувати питання про відкриття провадження у справі та визначити підсудність справи.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Оскільки, заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати заявнику строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175-177, 185, 318 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без руху.

Надати заявнику строк 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків заяви в зазначений термін та роз`яснити, що в інакше заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України https://court.gov.ua/sud1412/

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя: В.О. Гаврасієнко