Справа № 180/551/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Тананайської Ю.А., за участю секретаря судового засідання Павлович Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:
Позов обґрунтовано тим, що позивачем надаються послуги з водопостачання та водовідведення за місцем проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 . Однак, оплата за надані послуги не проводиться, у результаті чого станом на 01 березня 2024 року за період з 01 лютого 2021року по 29 лютого 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 25 978 грн. 23 коп. На підставі ст.625 ЦК України нараховано 3% річних в сумі 826 грн.66 коп., інфляційні витрати 2078 грн.78 коп. Судові витрати складаються із судового збору та витрат на правову домогу в сумі 3000 гривень.
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, письмових заяв про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позову не подавала.
Суд ухвалює провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням статтей 280-282 ЦПК України.
Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.
Як зазначено у ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
24 березня 2010 року між Позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 10-7-62. Відповідно до п.8.1 договору його укладено на один рік, договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитор, а зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким вона повина була сплачувати комунальні послуги спожиті за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки ОСББ «Ювілейний 8» в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі рішення Марганецької міської Ради №47-3/1 від 24 грудня 2020 року затверджено тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення з 01.01.2021 року, рішення № 114 від 24 лютого 2021 року з 15.03.2021 року, рішенням № 561 від 8 грудня 2021 року з 01.01.2022 року, рішення № 274 від 30.01.23 року з дати відновлення водопостачання.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові ВСУ від 30.10.2013 р. по справі № 6-59цс13 та постанові ВСУ від 20.04.2016 р. по справі № 6-2951цс15 споживач зобов`язаний оплатити послугу, якщо він фактично користувався нею.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення основного боргу з відповідача в розмірі 25 978 грн. 23 коп.
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогамиЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобтоборжник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання.
А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача індекс інфляції в розмірі 2078 грн.78 коп. та суму 3 % річних в розмірі 826 грн.66 коп. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення, що підтверджено наданим розрахунком.
Згідно п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при звернені до суду було понесено судові витрати у розмірі 3028 грн., сплата яких документально підтверджена.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.
Згідно зі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаютьсязгідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу надано договір від 25 січня 2024 року, який містить загальні умови надання послуг. При цьому позивачем не надано акту виконаних робіт по даній справі, опису робіт, які виконано адвокатом у справі за позовом до ОСОБА_1 , квитанції про сплату послуг.
Понесенні витрати підлягають доведенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, то в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, слід відмовити за необгрунтованістю.
На підставі вищевикладеного, керуючисьЗаконом України «Про житлово-комунальні послуги»,Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», ст. ст.3,15,16,526,527,598,599,625 ЦК України, ст. ст.12,13,76-81,89,141,258-259,263-265,274-279 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позовну заяву комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради» сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн.
В іншій частині вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Комунальне підприємство "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради», м.Марганейь, вул.Дніпровська 2-а

Відповідач ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації м.Марганець, Ювілейний квартал 8/63

Суддя: Ю. А. Тананайська