ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»,

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровськавід 18 березня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

26.09.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 08.01.2013 року у розмірі 49519,93 станом на 06.06.2023 року, яка складається з наступного: 40 059,50 грн. - заборгованість за кредитом, 9 460,43 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровськавід 18 березня 2024 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 08.01.2013 року в розмірі 40 059 (сорок тисяч п`ятдесят дев`ять) грн. 50 коп. станом на 06.06.2023 рік, з яких: 40 059,50 грн. - заборгованість за кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 2 171 (дві тисячі сто сімдесят одну) грн. 24 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.04.2024 року від Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цієї частині нового рішення про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом у розмірі 9460, 43 грн. та понесених судових витрат.

Апеляційна скарга аргументована тим, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком по Позичальником укладається договір у письмовій формі. Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про свідчить його підпис.

Позивачем надані до суду належні, допустимі та достатні докази того, що нарахування та стягнення процентів з відповідача є правомірним.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.134-136), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що відповідач 08.01.2013 року підписала заяву № б/н, відповідно до якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок із встановленням початкового кредитного ліміт, для користування яким відповідач отримав кредитну картку. У подальшому, кредитний ліміт збільшився до 40 000,00 грн. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язалась повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

З наданої позивачем Довідки банку встановлено, що відповідачу видавались наступні картки: 05.04.2007 - картка «Універсальна» № НОМЕР_1 терміном дії 04/14; 08.01.2013 - картка «Універсальна» № НОМЕР_2 терміном дії до 07/16; 28.02.2014 - картка «Універсальна GOLD» № НОМЕР_3 терміном дії до 08/17, 03.08.2017 - картка «Універсальна GOLD» № НОМЕР_4 терміном дії до 05/21; 14.06.2021 - картка «Універсальна»GOLD НОМЕР_6 терміном дії до 12/24

Згідно із довідкою про зміну умов кредитування, старт кредитного карткового рахунку № НОМЕР_1 почався 05.04.2007 та 28.02.2014 було встановлено кредитний ліміт в розмірі 15 000, 00 грн., який в подальшому неодноразового зменшувався та збільшувався, і станом на 06.12.2022 рік становить 0,00 грн.

Позивачем додано до позову Анкету-заяву датовану 08.01.2013 яка містить дані, контактну інформацію та підпис відповідача ОСОБА_1 , а також підтвердження, що ця анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, що ознайомилась і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка які надані для ознайомлення у письмовому вигляді.

З позиції позивача, підписавши заяву, відповідач погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, та підтвердила, що повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк».

На підтвердження умов кредитування, АТ КБ «ПриватБанк» також надав суду «Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» датовану її підписанням 14.06.2021, копію Паспорта споживчого кредиту датованого його підписанням 14.06.2021, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт ««Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»», Виписку за договором б/н за період з 05.04.2007 по 09.06.2023 р. (далі - Банківська виписка), Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Розрахунок заборгованості.

Отже, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено існування договірних відносин між сторонами.

Згідно наданого стороною позивача розрахунку заборгованості, станом на 06.06.2023 рік відповідач має заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 08.01.2013 р. в розмірі 49 519,93 грн. станом на 06.06.2023, яка складається з наступного: 40 059,50 грн. - заборгованість за кредитом, 9 460,43 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

При цьому, з Банківської виписки встановлено, що Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту та позичальник використовувала отримані кредитні кошти, шляхом здійснення покупок зняття готівки, здійснення інших грошових переказів, а отже, на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19).

Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку про доведення позивачем факту отримання відповідачем кредитних коштів від позивача, користування вказаними коштами та наявність непогашеної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 40 059,50 грн, а отже в цій частині вимоги позову підлягають задоволенню.

Крім того, Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, крім тіла кредиту, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 9 460,43 грн.

В обґрунтування вказаних вимог в цій частині, позивач, посилається на Заяву позичальника, Паспорт споживчого кредиту, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Витяг з «Тарифів», у тому числі тих які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, як невід`ємні частини кредитного договору.

Дійсно, додані позивачем на підтвердження позовних вимог: Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт ««Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, визначають, у тому числі: обов`язковий щомісячний платіж, процентну ставку, розмір пені, комісії, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Проте, сама Анкета-заява датована 08.01.2013 не містять таких відомостей, у тому числі: виду картки, розміру обов`язкового щомісячного платежу, процентної ставки, розміру пені, комісії, тощо. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими, доданими позивачем до матеріалів позову, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт ««Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»», Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідач ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи 08.01.2013 анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, Банк просить стягнути складові його повної вартості, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, Витягом з «Тарифів», Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщених на сайті: www.privatbank.ua, про що зазначено в анкеті-заяві як невід`ємні частини спірного договору.

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з умов та правил надання банківських послуг», «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи 08.01.2013 року Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, банку, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15), що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. А отже, суд вважає недоведеними посилання позивача на те, що «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, щодо умов кредитування, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Також, суд не вбачає підстав для врахування і відомостей зазначених у доданих позивачем до матеріалів позову: «Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» датовану 14.06.2021 враховуючи, що, як встановлено вище, між позивачем та відповідачем кредитні зобов`язання виникли на підставі заяви б/н від 08.01.2013, на що зазначає сам позивач у позові, яка не містить, у тому числі, посилань на умови зазначені у вказаній заяві, як і не зазначено в останній, що вона є складовою Анкети-заяви позичальника від 14.06.2021.

Крім того, суд не вбачає підстав і для врахування відомостей зазначених у доданому позивачем до матеріалів позову: «Паспорту споживчого кредиту» датованого 14.06.2021 на який позивач посилається обґрунтовуючи свої вимоги, враховуючи наступне.

Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у Законі України «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі III «Договір про споживчий кредит» цього Закону.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції чинній на час підписання відповідачем паспорта споживчого кредиту, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2).

З наведених положень Закону України «Про споживче кредитування», вбачається, що інформація зазначена у паспорті споживчого кредиту надається до укладання договору про споживчій кредит, і за своєю суттю є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20, викладено правову позицію, згідно з якою, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Поряд з цим суд зауважує, що у відповідності до положень ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

Враховуючи зазначене, інформація викладена в доданому позивачем «Паспорті споживчого кредиту» не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування запропонованих відповідачу.

Підпису позичальника не містять і Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт ««Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, при цьому, відсутні докази про те, якої саме картки стосуються зазначені позивачем «Тарифи», «Правила та Умови», враховуючи, що сама анкета-заява виду карток не містить. Крім того, з наданої позивачем Банківської виписки та довідки про видані картки встановлено, що старт карткового рахунку відбувся ще у 2007 році.

Отже, за зазначених обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифів, відсутність в Анкеті-заяві домовленості сторін, у тому числі, про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Витяг з умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, як тих, що які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, так і доданих позивачем до матеріалів справи, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідний правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19 та постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року у справ № 669/573/18, провадження № 61-6724ск19.

Велика Палата Верховного Суду зазначила: оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позовної заяви, банк нараховував відсотки за користування кредитними коштами, проте, як зазначено вище, розмір відсотків не був узгоджений сторонами та позивачем до справи не долучено жодних доказів обізнаності відповідача про застосування саме такого розміру відсотків, у випадку несвоєчасного повернення кредитних коштів за договором про надання банківських послуг укладеним 08.01.2013, а вимог про стягнення заборгованості на підставі заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг датованої 14.06.2021, позивачем у змісті позовної заяви не обґрунтовується і не заявляється.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Отже, у даній справі не можна вважати додані позивачем: Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт ««Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, «Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» датованої 14.06.2021, «Паспорт споживчого кредиту» датованого 14.06.2021 року складовою частиною договору укладеного між сторонами 08.01.2013, у зв`язку з чим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Проте, позивачем не заявляється до стягнення з відповідача процентів на рівні облікової ставки Національного банку України, що визначено положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, як і розміру індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми що визначено ч. 2 ст. 625 ЦК України, і не надається відповідного розрахунку.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на те, що позивачем не підтверджено належними доказами можливість нарахування відсотків за користування кредитом, у розмірі, зазначеному в розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 9 260,43 грн, у зв`язку з чим, в задоволенні вимог позову в цій частині слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Але з таким висновком у повному обсязі колегія суддів апеляційного суду погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, заява про приєднання до умов та правил (а.с.19-29) 14.06.2021 року підписана відповідачем.

Окрім цього, паспорт споживчого кредиту (а.с.31-34) 14.06.2021 року підписаний відповідачкою.

Вказаними документами прописано сплату процентів, на які погодилась відповідачка.

З розрахунку заборгованості (а.с.14-16) вбачається, що проценти нараховані за період часу з 01.10.2022 року по 06.06.2023 року, тобто у той період, коли відповідачка була письмово повідомлена про необхідність сплати процентів за користування кредитом.

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуємо рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Позивачем за подачу апеляційної скарги сплачений судовий збір у розмірі 4026, 00 грн. (а.с.123).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, у розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровськавід 18 березня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за відсотками за кредитним договором № б/н від 08.01.2013 року станом на 06.06.2023 рік в розмірі 9 460 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят) грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

В іншій частині заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровськавід 18 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: