Справа № 309/1988/24
Провадження № 2/309/482/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Піцура Я.Я.,

за участю секретаря Росоха Д.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ігнатенко В.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.07.2020 року відповідач отримав у борг від нього 68 000 грн терміном до 30.12.2020. На момент звернення до суду сума боргу не повернута, що у змушує його звернутися до суду із захистом порушених прав.

Посилаючись на викладене просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 68 000 грн. та судові витрати.

У відзиві на позов (документ під назвою заперечення) представник відповідача ОСОБА_3 просить відмовити у його задоволенні. Відповідач заперечує наявність у нього боргу. Він дійсно 13.07.2020 написав боргову розписку, однак відповідні кошти отримав від ОСОБА_4 на закупівлю облицювального каменю та подальше його перевезення до Київської області на замовлення позивача. Камінь він доставив, однак розписка залишилася у ОСОБА_1 . Також посилається на пропуск строків позовної давності.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_5 просить позов задовольнити у повному обсязі. Щодо заяви про застосування позовної давності, то з огляду на введення на всій території України карантину, а в подальшому воєнного стану, внаслідок змін до законодавства, строки позовної давності не пропущено. Відносно предмету позову, то відповідач визнає, що отримав грошові кошти, та стверджує. що нібито розрахувався за них облицювальною цеглою, однак доказів на підтвердження цього не надав.

В судове засідання позивач не з`явивсся, від представника позивача ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися. Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного .

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно долученої до позову копії розписки ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг грошову суму в розмірі 68 000 грн, які зобов`язався повернути до 30.12.2020 року (а.с.7). Факт написання такої розписки визнається відповідачем у відзиві. Питання про витребування оригіналу вказаної розписки для її огляду відповідач не ставив.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, слід виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наявна у матеріалах справи розписка є борговою, позаяк у ній чітко зазначено про одержання ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 68 000 грн. у боргу та обов`язок повернути такі кошти в строк до 30.12.2020 року. Твердження представника відповідача у відзиві про те, що розписка не боргова, з посиланням, що на те, що гроші отримані призначалися на закупівлю облицювального каменю, який ОСОБА_2 доставив ОСОБА_1 , відхиляється судом, позаяк є голослівним та нічим не підтвердженим.

Оскільки відповідач грошові кошти отримані в борг не повернув у повному обсязі, то позивач вправі ставити питання про стягнення боргу у розмірі 68 000 грн у судовому порядку.

Щодо заяви представника відповідача про сплив позовної давності, то щ цього приводу суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Також слід врахувати наступне.

Законом України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту:

«19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Окрім того, 30 січня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» 3450-IX.

Відповідно до даного Закону, пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу буде викладено у наступній редакції:

«19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

У даному випадку строк повернення позики визначений як 30.12.2020, а тому трирічний строк позовної давності повинен був сплисти 31.12.2023. Разом з тим, оскільки на той момент на всій території України було введено воєнний стан, який не закінчився, то згідно п.19 Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (у редакції станом на 31.12.2023) відповідний строк позовної давності вважався продовженим на весь період воєнного стану. А в подальшому, з 30.01.2024 року відповідні строки позовної давності взагалі вважаються зупиненими на весь період воєнного стану.

З урахуванням наведеного, зважаючи, що на момент звернення позивача до суду - 03.04.2024 року, воєнний стан в України не припинився, то суд вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущено.

Відтак позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., сплачений останнім при пред`явленні позову.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн., то з цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Але обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат.

Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вбачається, що 17.10.2023 року між позивачем та адвокатом Ігнатенком В.М. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат здійснює представництво інтересів клієнта у судах у тому числі загальної юрисдикції. Пунктом 1.6 даного договору передбачено, що гонорар адвоката становить 7000 грн. Згідно квитанції №КО-1 від 02.04.2024 ОСОБА_1 сплатив адвокату Ігнатенку В.М. 7000 грн. А отже документально підтвердженим розміром витрат понесених позивачем на правову допомогу є 7000 грн. Таким чином оскільки матеріалами справи підтверджено факт надання правової допомоги позивачу та їх вартість, яка сплачена позивачем, у зв`язку з чим такі витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст.ст.11, 526, 626, 1048-1050 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики у 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та 7000 (сім тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 липня 2024 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.