ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9819/24

Провадження № 22-ц/4820/1234/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Корніюк А.П.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю прокурора ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року про забезпечення позову заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації) до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача, - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Старокостянтинівське лісове господарство», про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки у ДЗК, зобов`язання повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення (суддя Павловська А.А.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Старокостянтинівське лісове господарство», про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14.07.2016 №22-17791-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району, площею 1,8361 га, та передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067; визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:013:0067, площею 1,8361 га, припинивши право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку; визнання незаконною та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067, площею 1,8361 га; зобов`язання ОСОБА_2 повернути частину земельної ділянки, площею 0,2783 га, лісогосподарського призначення в межах земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067, площею 1,8361 га, яка розташована на території Хмельницької міської територіальної громади, на користь держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації).

Одночасно з позовом заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації) подав заяву про забезпечення позову, мотивуючи тим, що так як спірна земельна ділянка незаконно набута у власність фізичною особою, існує висока вірогідність можливого здійснення ОСОБА_5 незаконного відчуження земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067, третім особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділу), вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про повернення земельної ділянки державі. З метою забезпечення виконання рішення суду про повернення земельної ділянки державі, у разі задоволення судом позову, необхідним є також вжиття інших видів заходів забезпечення, незалежних від волі ОСОБА_2

А тому, просив накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :02:013:0067, площею 1,8361 га, що розташована на території Хмельницької міської об`єднаної територіальної громади Хмельницької області; заборонити ОСОБА_2 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067, площею 1,8361 га, з іншими земельними ділянками.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року заяву заступника керівника Окружної прокуратуру міста Хмельницького про забезпечення позову задоволено частково. В порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :02:013:0067, площею 1,8361 га, що розташована на території Хмельницької міської об`єднаної територіальної громади Хмельницької області. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог. При цьому, посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що підставою для подачі позовної заяви став той факт, що межі земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067, накладаються на ділянку лісогосподарського призначення (землі лісового фонду), площа накладення складає - 0,2783 га, при цьому доводи позовної заяви базуються лише на документі «Схематичне зображення накладень на землі лісового фону» Давидковецька сільська рада, який не може бути належним та допустимим доказом по даній справі.

Звертає увагу на ту обставину, що в Поземельній книзі стосовно земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067, викладений кадастровий план земельної ділянки з зазначенням координат поворотних точок меж земельної ділянки, а в документі «Схематичне зображення накладень на землі лісового фонду» Давидковецька сільська рада, відсутні будь-які прив`язки до географічних орієнтирів, координат поворотних точок меж ділянок лісогосподарського призначення (землі лісового фонду). Тому, для скаржника є незрозумілим, яким чином землевпорядник ОСОБА_6 здійснювала таке співставлення ділянок лісового фонду з земельною ділянкою, к/н :02:013:0067, при тому, що документи - «Проект організації та розвитку лісового господарства», «Плани лісонасаджень», інформація з Планшету №13 не дають можливості ідентифікувати місце знаходження ділянок лісових насаджень по відношенню до вище вказаної земельної ділянки.

Вважає, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт наявності меж відповідних лісових ділянок, геопросторові дані таких ділянок, які б дозволили співставити межі та територіальне розміщення лісового фонду та земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067. А тому, на думку скаржника, недоведеним є факт того, що межі земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067, накладаються на межі лісового фонду.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького вказує на безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги, постановлення ухвали суду першої інстанції у відповідності до вимог чинного законодавства України з врахуванням всіх фактичних обставин справи, в межах наданих суду повноважень. На його думку, судом при частковому задоволенні заяви прокурора було дотримало вимоги закону та позиція апелянта є необґрунтованою та такою, що не може бути підставою для скасування ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 09.04.2024 та зазначений вид забезпечення не перешкоджають ОСОБА_2 володіти та користуватись спірною земельною ділянкою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

За змістом апеляційної скарги, ухвала суду в частині відмови в задоволенні заявлених вимог не оскаржується, а тому, апеляційним судом, відповідно д ост. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову та накладаючи арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :02:013:0067, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття такого заходу забезпечення позову.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмета спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Спір у даній справі стосується, зокрема, правомірності набуття у власність земельної ділянки, частина якої відноситься до земель державного лісового фонду та перебуває в постійному користуванні ДСГП «Ліси України».

Заява заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації) про забезпечення позову та необхідність застосування заходів забезпечення позову обґрунтована, зокрема тим, що існує висока вірогідність можливого здійснення ОСОБА_2 відчуження спірної земельної ділянки третім особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділу), вчинення інший дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання майбутнього судового рішення про повернення земельної ділянки державі.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Таким чином, встановивши, що між сторонами виник спір щодо набуття права на нерухоме майно, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому, слід врахувати, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Крім того, зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Окрім того, застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , оскільки земельна ділянка залишається у її власності, а можливість розпоряджатися нею обмежується на певний час.

Крім того, той вид забезпечення позову, який застосував суд першої інстанції, є співмірним заявленим позовним вимогам.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність того факту, що межі земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0067, накладаються на межі лісового фонду не заслуговують на увагу, оскільки апеляційний суд в межах розгляду апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову не може надавати оцінку обсягу і достатності доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи при розгляді справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Ухвала суду першої інстанції щодо забезпечення позову прийнята з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 липня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: Р.С. Гринчук

А.П. Корніюк