Справа №751/2450/24
Провадження №2/751/964/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Курач В.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін позовну заяву Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив :

18.03.2024 року представник позивача за довіреністю Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - АТ «ПУМБ») ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 86 277 грн. 74 коп. та судових витрат у розмірі 2 422 грн. 00 коп.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 19.08.2020 року укладений кредитний договір № 001, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 20 000,00 грн, який пізніше було збільшено до 50 000,00 грн. Зазначає, що відповідач належно не виконує кредитні зобов`язання довготривалий строк. Заборгованість перед позивачем, станом на 01.02.2024 року складає 86 277,74 грн., з яких: 49 433,02 грн. - заборгованість за кредитом; 36 433,72 грн. заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією. Щодо збільшення кредитного ліміту, посилаються на Умови АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб якими передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт (пункт 4.3.6.4 частини 4 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ»). Оскільки позивач звертається до суду 06.03.2024 року, строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. ст. 525, 526, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України.

Ухвалою суду від 17.04.2024 року, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

01.05.2024 року від відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, в якому просить призначити справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з його участю.

03.05.2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву (з додатками), в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги не підтверджені належними, допустимими доказами, які підтверджують фактичну видачу йому кредиту. Вказує, що 19.08.2020 року підписав Заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №001 та Паспорт споживчого кредиту, але їх підписання не є доказом отримання коштів. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів про відкриття на його ім`я поточного рахунку та видачі банківської картки.

07.05.2024 року (повторно) від відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, в якому просить призначити справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з його участю.

17.05.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (з додатками), в якій зазначає, що факт укладення між Банком і ОСОБА_1 . Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №001 підтверджується підписаними відповідачем: Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №001 від 19.08.2020 року та Паспортом споживчого кредиту від 19.08.2020 року, підписавши які відповідач висловив своє волевиявлення, чим погодився з умовами Заяви. Відповідно до п.4.2.3 Договору відповідач приєднавшись до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб надав пряму та безумовну згоду, щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого та повідомленого Клієнту шляхом надіслання SMS-повідомлення на номер мобільного телефону Клієнта. Також підписавши Заяву відповідач беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті Договору так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування. Вказує, що на момент укладення спірного Договору було введено новий інститут щодо споживчого договору, який встановив його на поділ на публічну та індивідуальну частину. Даний договір є Договором приєднання і законодавство не вимагає підпису клієнта на публічній його частині, а лише розміщення її оприлюднення на веб-сайті. Посилається, що Банк виконав умови договору в повному обсязі, відкрив відповідачу поточний рахунок і надав кредитні кошти. Зазначає, що відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , на якому здійснювалися усі банківські операції. Відповідач умови Договору виконував не належним чином, в зв`язку з чим виникла заборгованість по кредитному договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника, які є належними і допустимими доказами наявності боргу відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, вивчивши клопотання відповідача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Так, спрощене провадження, як з викликом, так і без виклику сторін спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Відтак, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні).

В ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), зазначено, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги предмет, підстави та характер спірних правовідносин, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи в судовому засіданні за участю сторін та приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

У судове засідання представник позивача не викликався, у позовній заяві просить розглянути справу за відсутності представника банку, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі (а.с. 5).

Відповідач у судове засідання не викликався, про розгляд справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Судом встановлено, що 19.08.2020 року ОСОБА_3 звернувся до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті: pumb.ua (а.с. 18).

За умовами кредитування Банк надав клієнту споживчий кредит на загальні споживчі цілі, в тому числі для оплати за договором страхування шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення Банком у розмірі 20 000,00 грн., на строк 12 місяців. Розрахунковий день 30 число місяця: платіжна дата 30 число місяця. Розмір процентної ставки 47,88% річних (а.с.19).

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_1 на якому здійснювалися всі банківські операції.

В подальшому кредитний ліміт був збільшений до 50 000,00 грн., що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. (а.с.40)

До позовної заяви позивач додав Заяву №001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Паспорт споживчого кредиту, Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в новій редакції яка діє з 12.08.2020 року. (а.с.17, 18, 21-37)

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором №001 від 19.08.2020 року, станом на 01.02.2024 року (включно), загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» складає 86 277,74 грн, з яких: 49 433,02 грн. - заборгованість за кредитом; 36 433,72 грн. заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією. (а.с. 40-43).

Відповідно до списку №20240205 ПУМБ_1636 згрупованих відправлень відповідачу ОСОБА_1 , рекомендованим листом, за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , банком АТ «ПУМБ» направлялась письмова вимога (повідомлення) вих. № КНО-44.2.2/74 від 01.02.2024 року, щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак відповідачем вимога не виконана, заборгованість не погашена. (а.с. 37-39).

Відповідачем не було подано до суду будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання ним кредитних коштів, встановлення на поточному рахунку кредитного ліміту, а також відсутності у нього заборгованості за кредитним договором №001 від 19.08.2020 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складову його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, Банк посилався на Паспорт споживчого кредиту та Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в новій редакції яка діє з 12.08.2020 року, які розміщені на банківському сайті позивача як невід`ємні частини спірного договору.

Паспортом споживчого кредиту та Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в новій редакції яка діє з 12.08.2020 року, які розміщені на банківському сайті pumb.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені: пільговий період користування коштами, процентні ставки, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також інші положення та умови.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини 1 статті 3 Кодексу).

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже, відповідно Заяви №001 сторонами було погоджено, зокрема, реальну річну процентну ставку за користування кредитними коштами, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, її розмір та порядок нарахування.

Підписавши вказану Заяви №001, яка є складовою частиною кредитного договору ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 284/157/20-ц.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу кредит у сумі 20 000,00 грн., який відповідно до Довідки про збільшення кредитного було збільшено до 50 000,00 грн. (а.с.40)

Випискою/особовий рахунок з 19.08.2020 року до 01.02.2024 року по рахунку № НОМЕР_2 .UAH, IBAN № НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 активно користувався кредитною карткою, здійснював покупки та вносив грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, тобто погодився зі змінами кредитного ліміту по картці. (а.с.44-58)

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №001 від 19.08.2020 року, станом на 01.02.2024 року (включно), загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» складає 86 277,74 грн, з яких: 49 433,02 грн. - заборгованість за кредитом; 36 433,72 грн. заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією. (а.с. 40-43).

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором №001 від 19.08.2020 року, який не спростований відповідачем у належний та допустимий спосіб, доказів на підтвердження відсутності заборгованості відповідача за наданими йому кредитними коштами не надано.

Також, суд звертає увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, та береться судом до уваги у сукупності з іншими доказами.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верхового Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, яка відступила від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014 року (провадження № 6-144цс14).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

При розгляді даної справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Таким чином, враховуючи, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач допустив порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, і отримані грошові кошти в добровільному порядку позивачу не повернув, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №001 від 19.08.2020 року, у розмірі 86 277 грн. 74 коп.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.59), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 525-527, 530, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором №001 від 19.08.2020 року у розмірі 86 277 (вісімдесят шість тисяч двісті сімдесят сім) грн. 74 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення суду виготовлений 03.07.2024 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач