г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1801/24
Номер провадження 2/213/1063/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазуренка В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. П озовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 грудня 2022 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №911. У шлюбі народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач на теперішній час проходить військову службу у Збойних силах України. Шлюб між ними не розірвано, однак вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство. Відповідач інколи здійснює грошові перекази на утримання спільного малолітнього сина, але вказана грошова допомога не має системного характеру, що позбавляє можливості стабільного утримання та виховання спільного малолітнього сина. Позивач також зазначає, що за місцем реєстрації вона проживає разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має хронічне захворювання, а саме: хронічна ниркова недостатність 5 ст, та проходить систематичні процедури з гемодіалізу у КП «Криворізька міська лікарня №2» КМР. Мати не взмозі повною мірою утримувати її, так як значна частка коштів від її доходу йде на придбання ліків. З 31 серпня 2023 року позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не може самостійно заробляти гроші для належного утримання малолітнього сина. Тому позивач п росить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

В судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

13 червня 2024 року представником відповідача ОСОБА_5 адвокатом Третяк І.П. подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що, дійсно, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, у період перебування у якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб не розірвано. Дійсно, ОСОБА_2 з 26 лютого 2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі у Збройних силах України. Зазначає, що твердження про те, що він інколи здійснює грошові перекази на утримання малолітнього сина, і допомога не має системного характеру, не відповідає дійсності. Спільне проживання з дружиною вони припинили фактично з листопада 2023 року. З цього часу він систематично бере участь у матеріальному забезпеченні сина, а саме: 07.10.2023 року перевів позивачу 15050 грн., 06.12.2023 року 10500 грн., 07.01.2024 року 5025 грн., 13.01.2024 року 5427 грн., 06.03.2024 року 10550 грн., 04.04.2024 року 10550 грн., 07.05.2024 року 10550грн., 06.06.2024 року 10550 грн. Зазначає, що вимога позивча є надуманою та передчасною, оскільки це його рідний син, якого він любить і буде матеріально допомагати незалежно від того чи буде рішення суду чи ні. Вважає, що розмір аліментів, про стягнення яких просить позивач, є необгрунтованими. Його син має задовільний стан здоров`я. Інших дітей на утримання відповідач не має, але допомагає матеріального своїй мамі та старенькій бабусі. Позивач стверджує, що він має нерухоме майно і транспортний засіб, але це не відповідає дійсності. З 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до шести років у розмірі 2563 грн. Він у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання сина у декілька разів більше , ніж це передбачено законом.

17.07.2024 року позивач надала заперечення на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначила. що відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. 26 квітня 2024 року копію ухвали було направлено їй та відповідачу через мобільний застосунок "Дія". Представником відповідача лише 12 червня 2024 року направлено до суду відзив на позовну заяву. Проте, у тексті відзиву зазначено, що позовну заяву отримано 04 червня 2024 року. Факт належного повідомлення відповідача про факт подачі позовної заяви та отримання судового рішення у застосунку "Дія" підтверджується роздруківкою діалогу із відповідачем з мобільного месенджера "Телеграм" від 15.05.2024 року. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що не має у володінні будь-якого рухомого та нерухомого майна. Однак, вказані доводи нівелюються наявними у постійному користуванні домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та транспортним засобом Део Нубіра, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Просить суд залишити без розгляду відзив на позовну заяву та повернути відзив відповідачу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11 вересня 2023 року Центрально-Міським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрований 29 грудня 2022 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №911, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про утримання дитини, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.

Згідно частини1 статті 182 Сімейного кодексу України судом враховуються наступні обставин и при визначені аліментів: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Встановлено, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою проживає мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом третьої групи, пенсіонером. З 31 серпня 2023 року позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не може самостійно заробляти гроші для належного утримання малолітнього сина. Дохід вказаних осіб позивачем у позовній заяві та доданих до позовної заяви матеріалах не зазначено. Стан здоров`я дитини, на утримання якої ставить питання про стягнення аліментів, не зазначено. Позивачем не надана інформація чи стягувались аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Надані позивачем фото із зображенням транспортного засобу суд не бере до уваги, оскільки вони не є доказом того, що цей транспортний засіб є власностю ОСОБА_2 . Також, фото з зображенням чоловіка на фоні будівлі не є доказом того, що ця будівля є власністю ОСОБА_2 . Клопотання про витребування доказів для підтвердження права власності на рухоме та нерухоме майно позивачем не заявлялись.

Відповідач, як зазначено у позовній заяві та у відзиві на позовну заяву, який суд приймає до уваги, оскільки відповідачу наданий п`ятнадцятиденний строк на подачу відзиву із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (у тому числі засобами поштового зв`язку), з 26 лютого 2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі у Збройних силах України. Суду не надано доказів про наявність на утриманні відповідача непрацездатних членів сім`ї, хоча свідчення про матеріальну допомогу матері та бабусі наявне у відзиві на позов. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає. Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину судом не встановлено.

Відповідачем надані докази добровільної участі у матеріальному забезпеченні спільного сина. Так, згідно платіжних інструкцій від 07.10.2023 року ОСОБА_2 перевів ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15050 грн., 06.12.2023 року 10500 грн., 07.01.2024 року 5025 грн., 13.01.2024 року 5427 грн., 06.03.2024 року 10550 грн., 04.04.2024 року 10550 грн., 07.05.2024 року 10550грн., 06.06.2024 року 10550 грн. Отже, судом враховується та обставина, що відповідач не ухиляється від матеріального утримання сина, але сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини.

Запропонований позивачем розмір аліментів 1/2 частина заробітку (доходу) відповідача, суд вважає, не підтвердженим у повному обсязі, а саме не зазначені причини, які б могли стати підставою для стягнення аліментів на утримання дитини саме у такому обсязі, згідно положень частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України.

Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 18.04.2024 р. до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст ст. 12, 81, 141, 263-265, 274-279, п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 183 СК УКраїни , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 18 квітня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Дата складення повного тексту судового рішення22 липня 2024 року.

Суддя: В.В.Мазуренко