ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3275/22

Провадження № 22-ц/4820/1085/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2024 року, суддя Карплюк О.І., у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боднарчука Дмитра Леонтійовича про повернення виконавчого документа стягувачу,

встановив:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Боднарчука Д.Л. від 31.01.2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обґрунтування скарги сказав, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності, таким чином виконавчі дії не стосуються звернення стягнення на майно чи кошти боржників. Вказав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушують його права власності, зокрема тим, що накопичують борги по комунальним послугам.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.03.2024 року скаргу задоволено. Постанову старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боднарчука Д.Л. від 31.01.2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу, скасовано.

Задовольняючи скаргу суд вказав, що постанова старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Боднарчука Д.Л. від 31.01.2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу порушує права скаржника, як власника квартири.

В апеляційній скарзі Перший відділ ДВС у м. Хмельницькому ЦМУМЮ (м. Київ) просив рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги.

В обґрунтування скарги апелянт вказав, що оскільки скаржником, як стягувачем за договором іпотеки, набуто право власності на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом залишення нереалізованого майна під час проведення прилюдних торгів в рахунок погашення боргу, тому відповідне рішення не може бути виконане з огляду на вимоги п.5-2 перехідних положень Закону України «Про іпотеку».

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що згідно із свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 01.08.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Квартира набута у власність стягувачем у виконавчому провадженні, оскільки на прилюдних торгах житло не було реалізовано, торги визнано такими, що не відбулися, а стягувач ОСОБА_1 виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, яке раніше належало ОСОБА_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.07.2023 року зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 володіння належною йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом виселення без надання іншого житла.

На виконанні Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Хмельницькому перебувало виконавче провадження №73616425 щодо виконання виконавчого листа №686/3275/23, виданого 07.09.2023 року, щодо зобов`язання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 володіння належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення без надання іншого житла.

Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Боднарчука Д.Л. від 31.01.2024 року, виконавчий документ з примусового виконання вказаного судового рішення повернуто стягувачу, посилаючись на п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та прикінцеві положення Закону України «Про іпотеку» щодо неможливості виконання даного судового рішення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За приписами частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту дев`ятого частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до перехідних положень п. 5-2 Закону України «Про іпотеку», розділу VI, право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Таким чином дія перехідних положень п. 5-2 Закону України «Про іпотеку», розділу VI, поширюється на іпотечне майно, що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами.

Як вбачається з матеріалів справи, кв. АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та не перебуває в іпотеці, в тому числі за споживчим кредитом.

Матеріали справи не містить доказів того, що отримана у власність ОСОБА_1 спірна квартира була набута у власність, зокрема, за споживчим кредитом.

Разом з тим, як вбачається з акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 26.01.2022 року у виконавчому провадженні №63099770, спірна квартира перебувала в іпотеці за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Верхомій Л.О. 24.05.2014 року та зареєстрованим в реєстрі за №763, зі змінами відповідно до договору про внесення змін і доповнень до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Верхомій Л.О. 20.05.2016 року та зареєстрованого в реєстрі за №723, та була передана у власність ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріальною округу Верхомій Л.О. 24.05.2014 року та зареєстрованим в реєстрі за №762, зі змінами відповідно до договору про внесення змін і доповнень до договору позики, посвідченим Верхомій Л.О., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу 20.05.2016 року та зареєстрованого в реєстрі за №722, у розмірі 25000 дол. США.

Таким чином, висновок про те, що до даних правовідносин підлягає застосуванню вищезазначений Закон, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки спірне майно перебувало в іпотеці не за споживчим кредитом, а у забезпечення виконання зобов`язань за договором позики.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 липня 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова