Справа №333/5518/21
Провадження №2/333/55/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в сумі 23591 грн. 51 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач КП «Водоканал» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в сумі 23591 грн. 51 коп. та судових витрат, посилаючись на те, що позивач надає воду і здійснює прийняття стоків в комунальну каналізацію споживачам м. Запоріжжя. Відповідач користується зазначеними послугами у квартирі АДРЕСА_1 . Однак, відповідач оплату за послуги КП «Водоканал» вносить не в повному обсязі, у зв`язку з чим позивач не має можливості своєчасно розрахуватися за свої зобов`язання, що приводить до значного зростання кредиторської і дебіторської заборгованості, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача КП «Водоканал» в судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовної заяви, підтримала відзив на позовну заяву та долучила до матеріалів справи заяву про застосування строків позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стосовно заявлених вимог про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послуги з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення у розмірі 23591,51 грн., суд дійшов до такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що відповідно до статуту КП «Водоканал», затвердженого розпорядженням міського голови від 26.09.2019 року №276р, предметом діяльності підприємства є, зокрема, забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими в експлуатацію Підприємству параметрами мереж і споруджень; забезпечення постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області технічної води відповідно до існуючого Державного стандарту; забезпечення водовідведення й очищення господарсько-побутових стоків.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3).

З матеріалів справи вбачається, що КП «Водоканал» (виконавцем) за адресою: АДРЕСА_2 , було надано послуги з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення за період з 01.04.2015 року по 30.06.2021 року на загальну суму 23591 грн. 51 коп.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання та водовідведення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є отримувачем послуг з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 17.08.2021 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, відповідач у справі зобов`язання з оплати наданих послуг за вказаний вище період належним чином не виконала, у зв`язку з чим, за останньою утворилась заборгованість в сумі 23591,51 грн.

Факт наявності заборгованості в розмірі 23591,51 грн. підтверджується матеріалами цієї справи та не спростований відповідачем.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Брагіна Т.В. заявила клопотання про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин.

Розглянувши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобіганню поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки позовної давності продовжуються на строк дії такого карантину (п.12-14 розділу IV "Прикінцевих та перехідних положень ЦК України"). Під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобіганню поширенню COVID-19 строки визнаачєються ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728,786, 1293 ЦК України та продовжуються на строк дії такого карантину. Постанова КМУ від 11.03.2020 року № 211.

Як вбачається з розрахунку суми боргу позовних вимог по нарахуванням та оплатам за надані послуги з водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_4 за період з 01.04.2015 року по 30.06.2021 року відповідач не здійснювала погашення простроченої заборгованості. При цьому, позивач звернувся до суду лише 11.08.2021 р., тобто поза межами 3-річного строку, передбаченого ст. 257 ЦК України.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, які заявлені за період з 01.04.2015 року по 10.08.2017 року, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Тому, вважаю за необхідне стягнути з відповідача на користь КП «Водоканал» заборгованість у розмірі 20925,11 грн., яка виникла у період з 10.08.2017 року по 30.06.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме на 88,93 %, тому необхідно стягнути з відповідача судовий збір, у розмірі пропорційному задоволених позовних вимог, а саме: 2018,71 грн. (2 270х88,93/100).

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в сумі 23591 грн. 51 коп., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь Комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61, , р/р НОМЕР_3 в ПАО «ПУМБ») 20925 (двадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 11 коп. заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 10.08.2017 року по 30.06.2021 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61, , р/р НОМЕР_3 в ПАО «ПУМБ») 2018 (дві тисячі вісімнадцять) грн. 71 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Михайлова