ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/2229/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Березюк А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

правонаступник відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2024 року в складі судді Цвіри Д.М. у справі № 2-10336/04 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2-10336/04 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частини будинку зі спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в :

У січні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 в якому просив зробити виділ 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , що належить йому у спільній частковій власності з відповідачкою, передати йому у власність приміщення: 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 (а-5), а також підсобні будівлі літ. «Б» - сарай, літ. «Г» - льох, літ. «В» - туалет, з компенсацією ним 1/2 частини їх вартості відповідачці; виділити відповідно 1/2 частину земельної ділянки, прилеглу до його частини будинку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Виділено земельну ділянку АДРЕСА_2 , зі сторони домоволодіння АДРЕСА_3 площею 261,5 кв. м, що відповідає його ідеальній частці;

ОСОБА_3 виділено земельну ділянку АДРЕСА_4 зі сторони домоволодіння АДРЕСА_5 площею 261,5 кв. м, що відповідає її ідеальній частці.

Визначено:

Межу поділу прокласти по лінії АБВГДЕЖ:

- відрізок АБ, довжиною 2,2 м., прокласти перпендикулярно до стіни житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, на відстані 5,25 м. від лівого боку;

- відрізок БВ прокласти по лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами;

- відрізок ВГ, довжиною 1,16 м., прокласти від лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами до відрізка ГД;

- відрізок ГД, довжиною 7,35 м., прокласти вздовж стіни прибудови літ «а 8», на відстані 1,0 м. від неї, і навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього;

- відрізок ДЕ, довжиною 2,3 м., прокласти паралельно стіні навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього;

- відрізок ЕЖ, довжиною 12,07 м., прокласти паралельно лівій межі, на відстані 6,23 м. від лівої межі.

Зобов`язано співвласників не перешкоджати один одному при догляді та ремонті житлового будинку та надвірних будівель.

Заборонено співвласникам розділяти огородженнями, які затемнюють вікна, частини садових ділянок, виділених у користування співвласникам.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року, уточненим ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року виправлено описки, заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі - задоволено, визначено за ОСОБА_1 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_6 з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою № 4, частиною огорожі № 3 та визначено за відповідачем ОСОБА_3 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_7 (II, 1-2, 1-4, АДРЕСА_8 з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою № 2, частиною огорожі № НОМЕР_1 та замощення 1.

22 квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якій просив зазначити, що ОСОБА_1 виділено 1/2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 приватизована ним як земельна ділянка спільної сумісної власності з ОСОБА_3 без виділення частки із спільної власності. Посилався на те, що наразі він має намір зареєструвати за собою право власності на виділену йому вищевказаним судовим рішенням 1/2 частину земельної ділянки.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Виділено відповідно 1/2 частини земельної ділянки, прилеглої до частини будинку ОСОБА_1 .

Додаткове рішення мотивовано тим, що як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому кожному належить по 1/2 частині. Однією з позовних вимог ОСОБА_1 є виділення відповідно 1/2 частини земельної ділянки, прилеглої до його частини будинку. Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим здійснив виділ земельної ділянки АДРЕСА_1 сторонам у рівних частках - по 261,5 кв. м. земельної ділянки кожному. Проте, суд в своєму рішенні не виклав мотивів та висновків щодо позовних вимог про виділення 1/2 частини земельної ділянки, прилеглої до частини будинку ОСОБА_1 , що є підставою, у розумінні положень пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення у справі.

25 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та розглянути його заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року, посилаючись на висновок № 045 судово-технічної експертизи, уже виділено йому, ОСОБА_1 , для постійного користування земельну ділянку та визначено її точне місце знаходження. Додатковим рішенням суду, яке він оскаржує, йому виділена лише 1/2 частина земельної ділянки, прилеглої до його частини будинку, тобто 261.5 кв.м. : 2 = 130,75 кв. м. Із додаткового рішення суду вбачається, що його позбавлено землі ще й під частиною його будинку. Також, суд вирішив, але ні адресу земельної ділянки, ні адресу будинку не указав. Вважає, що судом першої інстанції його заява від 22 квітня 2021 року вирішена не була.

Правонаступник відповідачки ОСОБА_2 ухвалу суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, правонаступника відповідачки ОСОБА_2 , яка проти апеляційної скарги не заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать, що у січні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , про виділ частини будинку зі спільної часткової власності, в якому просив зробити виділ 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , що належить йому із спільної часткової власності з відповідачкою, передати йому у власність приміщення: 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 (а-5), а також підсобні будівлі літ. «Б» - сарай, літ. «Г» - льох, літ. «В» - туалет, з компенсацією ним 1/2 частини їх вартості відповідачці; виділити відповідно 1/2 частину земельної ділянки, прилеглу до його частини будинку (т. 1, а.с. 3-4).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, ОСОБА_1 виділено земельну ділянку АДРЕСА_2 , зі сторони домоволодіння АДРЕСА_3 площею 261,5 кв м, що відповідає його ідеальній частці; ОСОБА_3 виділено земельну ділянку АДРЕСА_4 зі сторони домоволодіння АДРЕСА_5 площею 261,5 кв м, що відповідає її ідеальній частці; межу поділу прокладено по лінії АБВГДЕЖ: відрізок АБ, довжиною 2,2 м, визначено перпендикулярно до стіни житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, на відстані 5,25 м від лівого боку; відрізок БВ, прокладено по лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами; відрізок ВГ, довжиною 1,16 м, прокладено від лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами до відрізка ГД; відрізок ГД, довжиною 7,35 м, прокладено вздовж стіни прибудови літ «а 8», на відстані 1,0 м від неї, і навісу літ. «З», на відстані 1,0 м від нього; відрізок ДЕ, довжиною 2,3 м, прокладено паралельно стіні навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього; відрізок ЕЖ, довжиною 12,07 м, прокладено паралельно лівій межі, на відстані 6,23 м від лівої межі; зобов`язано співвласників не перешкоджати один одному при догляді та ремонті житлового будинку та надвірних будівель; заборонено співвласникам розділяти огородженнями, які затемнюють вікна, частини садових ділянок, виділених у користування співвласникам (т.1, а.с. 36-37).

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року, уточненим ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року про виправлення описки, заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено, визначено за ОСОБА_1 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_6 з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою № 4, частиною огорожі № 3 та визначено за відповідачем ОСОБА_3 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_7 ( АДРЕСА_9 , 1-2, 1-4, АДРЕСА_10 ) в житловому будинку літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою № 2, частиною огорожі № З та замощення 1 (т1, а.с. 73-75, 78-79).

Відповідно до висновку № 045 судово-технічної експертизи, складеного 21 серпня 2004 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», в розділі по третьому питанню - земельна ділянка, площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 523 кв м. На 1/2 частину домоволодіння припадає по 261,5 кв м земельної ділянки (т. 1, а.с. 12-23).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192782 від 30 березня 2012 року, який виданий на підставі рішення 7 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 18 травня 2011 року № 295/11, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер :13:008:0010 по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землю, договорів оренди землі за № 01091 (т.1, а.с.90).

Відповідно до списку співвласників земельної ділянки, який є додатком до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 192782, співвласниками вищевказаної земельної ділянки є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (т.1, а.с.91).

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

За змістом пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Додаткове судове рішення - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове судове рішення ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України. Воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив зробити виділ 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , що належить йому із спільної часткової власності з відповідачкою, передати йому у власність приміщення: 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 (а-5), а також підсобні будівлі літ. «Б» - сарай, літ. «Г» - льох, літ. «В» - туалет, з компенсацією ним 1/2 частини їх вартості відповідачці; виділити відповідно 1/2 частину земельної ділянки, прилеглу до його частини будинку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Виділено земельну ділянку АДРЕСА_2 , зі сторони домоволодіння АДРЕСА_3 площею 261,5 кв. м, що відповідає його ідеальній частці;

ОСОБА_3 виділено земельну ділянку АДРЕСА_4 зі сторони домоволодіння АДРЕСА_5 площею 261,5 кв. м, що відповідає її ідеальній частці.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року, уточненим ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року виправлено описки, задоволено заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі - визначено за ОСОБА_1 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_6 з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою № 4, частиною огорожі № 3 та визначено за відповідачем ОСОБА_3 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_7 ( АДРЕСА_9 , 1-2, 1-4, АДРЕСА_8 з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою № 2, частиною огорожі № НОМЕР_1 та замощення 1.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2024 року виділено відповідно 1/2 частини земельної ділянки, прилеглої до частини будинку ОСОБА_1 .

Отже судовими рішенням розглянуто всі позовні вимоги ОСОБА_1 .

Жодних інших вимог ОСОБА_1 у позовній заяві не заявлено і позовні вимоги не уточнено.

Разом з тим, ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції помилково не зазначив кадастровий номер та місце знаходження земельної ділянки, 1/2 частки якої виділено ОСОБА_1 , що може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192782 від 30 березня 2012 року, який виданий на підставі рішення 7 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 18 травня 2011 року № 295/11, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер :13:008:0010 по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.90).

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхидне абзац другий додаткового рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2024 року після слів «…« ОСОБА_1 » доповнити інформацією про кадастровий номер земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 , а також зазначити адресу її розташування, а саме : «кадастровий номер :13:008:0010 по АДРЕСА_1 ».

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SeryavinandOthers v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Абзац другий додаткового рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2024 року після слів «… ОСОБА_1 » доповнити «кадастровий номер :13:008:0010 по АДРЕСА_1 ».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 червня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина