Справа № 229/3363/24
Провадження № 2/229/1363/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Бочарової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дружківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, в якій просить стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість з ОСОБА_1 за теплову енергію в сумі 11307,07 грн. за період з 01.11.2020 року до 31.03.2024 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 602,25 грн. за період з 01.11.2020 року до 31.03.2024 року, інфляційні втрати в розмірі 412,35 грн. та 3% річних в розмірі 104,91 грн. за період з 01.11.2020 до 24.02.2022 р., судові витрати у розмірі 2422,40 грн., витрати пов`язані з відправленням листа відповідачу 42,00 грн., а також витрати пов`язані з отриманням витягу 35,00 грн., посилаючись на те, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач стверджує, що не зважаючи на надання позивачем відповідних житлово-комунальних послуг в період з 01.11.2020 року по 31.03.2024 року, відповідач не здійснювала їх оплату, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.

Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що місце проживання відповідача ОСОБА_3 згідно з листом начальника Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району № 0116/3564 від 15.05.2024 року за даними реєстру Дружківської територіальної громади не зареєстроване (а.с.61).

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №582776 від 08.05.2024 року ОСОБА_1 з 17.04.2018 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.54).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_3 з розміром частки 1/1 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 4809, від 08.08.2008 року посвідченого нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Миросєді В.М. (а.с.13).

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку.

Непроживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільніє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц.

Отже, судом встановлено, що в спірний період з 01 листопада 2020 року по 31 березня 2024 року власником квартири АДРЕСА_3 була ОСОБА_1 .

Позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 . Теплопостачальником відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на ім`я відповідача ОСОБА_1 (а.с.14).

В період 2020-2023 р.р. позивачем надавались послуги з централізованого опалення в будинку АДРЕСА_4 , що підтверджується актами про підключення житлового будинку АДРЕСА_4 до системи централізованого опалення від 02.11.2020 року, 25.10.2021 року, 02.11.2022 року ( а.с.9-10,43).

Відповідно до довідки позивача від 04.04.2024 року, звернень споживачів за особовим рахунком № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_3 , щодо не проведення стягнення з наданням документів відповідно до Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022р. № 206 (зі змінами) до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не надходило (а.с.15).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами і доповненнями) встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами і доповненнями) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктами 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Згідно з підпунктом 5 п.45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року по справі № 401/710/15-ц.

Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові у справі за № 6-1706цс15, підведення централізованого опалення до стояка у межі приміщення за вказаною адресою свідчить про виконання послуг позивачем.

За змістом п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення (діючих на час виникнення спірних правовідносин), постачання холодної та гарячої води, споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пунктом 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

Відсутність приладів опалення в окремому під`їзді багатоквартирного будинку не звільняє споживачів від сплати послуг, так як завдяки функціонуванню внутрішньобудинкової системи опалення за рахунок тепловиділень від ізольованих розподільчих трубопроводів, що розташовані в будинку, створюються сприятливі умови для нормальної роботи інших інженерних комунікацій, системи водопроводу та каналізації всього будинку з метою уникнення їх промерзання та руйнування самого будинку від різкої зміни температур.

Доказів щодо непідтримання внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку в робочому стані або недотримання нормативної температури повітря місць загального користування та допоміжних приміщень, суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що в результаті несплати відповідачем послуг з опалення місць загального користування виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 11307,07 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на його користь.

Ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , обладнана індивідуальним опаленням, площа квартири для розрахунку 65,4 м.кв, у будинку встановлено вузол комерційного обліку теплової енергії, загальна площа будинку складає 2757,7 м.кв. Розподіл обсягу спожитих у будинку комунальних послуг здійснено на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будинку комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 р. №315 (I, III, V) зі змінами відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 р. №358 «Про внесення змін до Методики розподілу обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг»(п.2 розділу III,ф-ла 12; п.8 та п.9 розділу IV,ф-ла 25 та 26) ( а.с.19).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати послуг за особовим рахунком № НОМЕР_2 за період з 01.11.2020 року по 31.03.2024 року утворилась заборгованість, розмір якої складає 11307,07 грн., заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 602,25 грн.,а також інфляційні втрати у розмірі 412,35 грн., 3% річних у розмірі 104,91 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості за особовим рахунком, розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань (а.с.19-30).

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що даний позов підлягає задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за теплову енергію в сумі 11307,07 грн. за період з 01.11.2020 року по 31.03.2024 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 602,25 грн. за період з 01.11.2020 року по 31.03.2024 року, інфляційні втрати в сумі 412,35 грн. та 3% річних в сумі 104,91 грн. за період з 01.11.2020 року до 24.02.2022 року

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 42,00 грн., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 35,00 грн. тому ці витрати слід стягнути з відповідача на його користь.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» () заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2020 р. до 31.03.2024 р. в сумі 11307 (одинадцять тисяч триста сім) грн. 07 коп., заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року до 31.03.2024 р. в сумі 602 (шістсот дві) грн. 25 коп., інфляційні втрати в сумі 412 (чотириста дванадцять) грн. 35 коп. та 3 % річних в сумі 104 (сто чотири) грн. 91 коп. за період з 01.11.2020 р. до 24.02.2022 р., судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 20 коп., витрати пов`язані з відправленням листа відповідачу в розмірі 42 (сорок дві) грн. 00 коп., а також витрати пов`язані з отриманням витягу в розмірі 35 (тридцять п`ять) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», , рах. НОМЕР_4 у ПАТ «Банк Український Капітал», місцезнаходження: 84201, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, 39.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя