Справа № 130/3534/23
Провадження № 22-ц/801/1139/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Сопруна В. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазурик Зоряна Ярославівна, на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Шепеля К. А. в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в залі суду в м. Жмеринка Вінницької області,

у цивільній справі № 130/3534/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст вимог

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1254-4051 від 12.08.2023 в розмірі 34 650 гривень.

Позов мотивовано тим, що 12 серпня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1254-4051. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 10 000 грн, строком на 300 днів, знижена ставка 2,50% в день та стандартна ставка 3 % в день. Як вбачається із змісту договору, разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, відповідач всупереч умовам кредитного договору, порушив взяті на себе зобов`язання і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит та не виконав в повному обсязі всі інші свої зобов`язання перед кредитодавцем.

Станом на 16.11.2023 загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів), становить: 34 650 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 10 000 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 24 650 гривень.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1254-4051 від 12 серпня 2023 року, в розмірі 34 650 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 147 грн 20 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазурик З. Я., подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що таке рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Войтко Ю. Б., судді: Матківська М. В., Сопрун В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано позивачеві строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 травня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що електронний договір про надання споживчого кредиту від 12.08.2023 містить ознаки кредитного договору. Зазначає, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за електронним договором про надання споживчого кредиту № 1254-4051 від 12.08.2023 у сумі 34 650, 00 грн, а саме, щодо нарахування заборгованості за відсотками. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не надав, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є необґрунтованим, а позовні вимоги - недоведені. При цьому позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, які відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Крім того, позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Також зазначає, що згідно з п. 1.3 кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів (до 08.06.2024) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Таким чином, вважає, що норми Закону України «Про споживче кредитування» поширюються на укладений між сторонами Договір про відкриття кредитної лінії № 1254-4051 від 12.08.2023 року.

Посилаючись на норми статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», вказує, що до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Крім того, статтею 21 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, згідно з якою, споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Отже вважає, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 24 650,00 грн не є співрозмірною сумі кредиту у 10 000,00 грн.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Шевченко В. О. просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. Звертає увагу суду, що проценти за користування кредитом які нараховувались згідно Кредитного договору протягом строку Кредиту не є компенсація (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання зобов`язань за договором згідно п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Тобто, норма закону, зокрема п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов Договору.

Представник відповідача адвокат Мазурик З. Я. засобами поштового зв`язку направила відповідь на відзив ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», яку просить врахувати при розгляді цієї справи, також просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а провадження у справі закрити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 12 серпня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір № 1254-4051 про відкриття кредитної ліні продукту «СreditКasa». Як вбачається з договору, позикодавець зобов`язується на умовах та на строк визначених договором, надати позичальнику грошові кошти в сумі 10 000 грн, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована. Базовий період становить 14 календарних днів. Стандартна процентна ставка - 3,00% за кожен день користування кредитом, пільгова та знижена - 2,50%. Строк кредитування - 300 днів. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 100 000 грн. Даний договір підписаний ОСОБА_1 електронним одноразовим ідентифікатором А5675 (а.с.8-14). Так само 12 серпня 2023 року відповідачем підписані паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с.22-24, 25).

Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» 27 вересня 2022 року кредитні кошти у розмірі 10 000 грн від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на виконання договору №1254-4051 були перераховані на картку НОМЕР_1 (ID платежу ) (а. с.29-32). Аналогічні відомості містяться у довідці про перерахування суми кредиту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с.27).

Згідно з довідкою про укладення договору, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту станом на 16 листопада 2023 року № 1254-4051 від 12 серпня 2023 року загальна заборгованість за договором становить 34 650 грн, з яких 10 000 грн загальний борг, 24 650 грн залишок відсотків (а.с. 28).

Відповідно до вимоги про усунення порушень умов договору від 12 серпня 2023 року № 1254-4051/в, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу виконати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та погасити заборгованість (а.с.33).

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним критеріям судове рішення не відповідає в повній мірі.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Предметом спору є стягнення заборгованості за споживчим договором.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон).

Відповідно до пункту 23 частини 1 статті 1 Закону споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Враховуючи обставини справи, зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, з урахуванням потреб на які було надано кредит - споживчі потреби, тобто здійснення кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб, а також те, що наданий кредит отримано для задоволення особистих потреб позичальника (п. 2.4 договору), таке кредитування здійснювалось на споживчі потреби, тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати законодавство щодо захисту прав споживачів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 18 Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті, проте він не є вичерпним.

У частині третій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15 Верховний Суд України наголосив, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Так, на виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А5675, для підписання кредитного договору 1254-4051 від 12.08.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів (а.с.8-14).

Матеріалами справи підтверджується факт укладення договору про відкриття кредитної лінії №1254-4051 від 12.08.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1

12 серпня 2023 року відповідачем підписані паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с.22-24, 25).

При цьому суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав первинні банківські документи, які відповідають статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки кредитні кошти в розмірі 10 000 грн від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на виконання договору №1254-4051 були перераховані АТ КБ «Приватбанк» на картку НОМЕР_1 (ID платежу ), а тому позивач не має доступу до такої інформації (а. с.29-32).

Визначаючи предмет договору відкриття кредитної лінії № 1254-4051 пунктом 2.3 сторони обумовили сукупну вартість кредиту лише в розмірі 12 450 гривень, яка включає 10 000 гривень суми кредиту та 2 450 гривень процентів за користування кредитними коштами. Термін повернення кредитних коштів (заявлений строк користування кредитом) складав 14 календарних днів - до 25.08.2023 (а.с.8).

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, даний факт стверджується довідкою про перерахування суми кредиту через систему платежів LiqPay на підставі договору № 1254-4051 від 12.08.2023 про перерахування кредитних коштів на суму 10 000 гривень ОСОБА_1 (а.с.27)

З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення п. п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до умов кредитного договору, базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору (пункт 4.8 Договору).

Згідно з пунктом 4.10. Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% (три цiлих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 06.06.2024 року. Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Продовження Строку кредитування в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. Подовження Строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника (пункт 4.12 Договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 100 000 гривень та включає в себе суму кредиту, проценти за користування кредитом (пункт 4.14 Договору).

Отже згідно з умовами кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10 000 гривень; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день, промо % ставка 1,75 % в день.

При цьому реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає (один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотків - п.4.13 договору).

Відповідач вважає, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», спонукає у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які, ОСОБА_1 , не міг оцінити належно.

Суд звертає увагу на те, що наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як вид відповідальності за несвоєчасне виконання договору спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати грошове зобов`язання надмірні відсотки перетворюються на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання додаткових прибутків кредитором.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі постійної колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27.01.2020 року у справі № 754/6091/18.

Отже нарахований розмір відсотків - 24 650 грн є непропорційно великою сумою компенсації, а визначений договором розмір процентної ставки (із промо % ставкою 1,8 % в день та стандартною % ставкою - 3,00 % в день, реальна річна процентна ставка 1 139 965 %) становить істотний дисбаланс на шкоду прав споживача.

Тому, в контексті дотримання Закону України «Про захист прав споживачів», суд виходить з того, що розмір відсотків за порушення строків повернення кредиту має ознаки несправедливого у розумінні пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки встановлює вимогу щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що пункти 4.10, 4.14 укладеного між сторонами договору щодо встановлення визначення процентів за користування кредитом та відповідальності за невиконання умов договору є несправедливим та суперечить принципам розумності і добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків позивача як споживача послуг фінансової установи, оскільки такі умови договору встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання відповідачем зобов`язань за спірним договором.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № 1254-4051 від 12.08.2023, в частині заборгованості за відсотками в розмірі 5 000 грн, що відповідає положенням частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року необхідно змінити в частині стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором № 1254-4051 від 12.08.2023.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено 2 147,20 грн судового збору за подання позовної заяви, відповідачем сплачено 3 220,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги. З відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» необхідно стягнути 929,52 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, що відповідає 43,29 % від задоволених позовних вимог. З ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення 1 826,51 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги. Враховуючи положення частини десятої статті 141 ЦПК України, з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 897,00 грн судового збору.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазурик Зоряна Ярославівна, задовольнити частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення заборгованості за відсотками та розподілу судових витрат - змінити, виклавши в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором № 1254-4051 від 12 серпня 2023 року, в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп., з яких: 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп. - заборгованості за основною сумою боргу та 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 897 (вісімсот дев`яносто сім) гривень 00 коп. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

В. В. Сопрун