Справа № 522/9667/24-Е
Провадження № 2-з/522/218/24
У Х В А Л А

04 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий суддя Чернявська Л.М..

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.

розглянув в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики.

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики в розмірі 10 975 095 гривень.

Ухвалою суду від 20 червня 2024 року відкрито провадження по справі. встановлено загальний порядок розгляду справи.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на належне ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нерухоме майно, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101; стояночне місце АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 01.

28 червня 2024 року до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову звернулась ОСОБА_1 та просить скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту, накладеного на її майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , площею 148,6 кв.м.; стояночне місце АДРЕСА_2 , площею 18,00 кв.м.

Своє клопотання мотивує тим, що заява про забезпечення позову подана без жодного доказу, який би підтверджував наявність у відповідача заборгованості за спірним зобов`язанням. Надану позивачем, як доказ наявності боргу, розписку від 21.03.2024 року, ОСОБА_1 не підписувала та ніякого договору позики з ОСОБА_2 не укладала. Оскільки надана копія розписки викликає сумнів, ОСОБА_1 просить виключити її з числа доказів та посилається на те, що 25.06.2024 вона з цього приводу подала до відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 та ч.4 ст.358 КК України.

03 липня 2024 року представник ОСОБА_2 подав заперечення на клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову. Посилається на те, що суд при розгляді питання про забезпечення позову не зобов`язаний перевіряти доказами обставини якими обґрунтовано предмет спору, а лише має пересвідчитися у наявності спору та наявності підстав для вжиття забезпечення відповідного позову. Тому, посилання відповідача на відсутність доказів її боргу перед позивачем на даній стадії судового процесу не береться судом до уваги, оскільки лише під час розгляду справи по суті суд надає правову оцінку заявленим позивачем вимогам. Самі ж заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

В судове засідання 04 липня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Сторони надали заяви про розгляд питання скасування заходів забезпечення позову за їх відсутності.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви скасування заходів забезпечення позову, керується наступним.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, яка передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 квітня 2022 року у справі № 705/4132/19.

В даному випадку, суд, задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову виходив з того, що предметом спору є стягнення з відповідача боргу за договором позики в сумі 270 000 доларів США, що на дату звернення до суду є еквівалентом 10 975 095 грн. за курсом НБУ. На підтвердження існування боргових зобов`язань до позову додано копію відповідної розписки відповідача із зазначенням дати повернення позичених коштів до 31.05.2024 року.

В своїй заяві про забезпечення позову, позивач просив накласти арешт на належне відповідачеві майно, орієнтована ринкова вартість якого складає 9 800 000 грн., що вбачалося з наданої позивачем довідки агентства нерухомості від 18.06.2024 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно яке належить відповідачеві, не призведе до надмірного обмеження майнових прав відповідача та, зважаючи на предмет та ціну позову, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Суд вважав доведеним те, що наразі наявні підстави вважати, що не застосування заходу забезпечення позову, про який просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову про стягнення боргу, через потенційну можливість відповідача як власника майна в будь-який момент відчужити це майно на користь третіх осіб. Тобто, для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі, якщо таке буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд вважав за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову.

ОСОБА_1 в своїй заяві про скасування заходів забезпечення позову не вказує на жодну обставину, яку суд міг би розцінити як наявний випадок, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або має місце зміна певних обставин, що спричинили необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Обґрунтовуючи свою заяву про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 лише посилається на те, що позивач не надав жодного доказу, який би підтверджував наявність у неї боргу за договором позики.

Однак, під час вирішення питання про забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Відповідний правовий висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 910/9855/20.

Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що позов ОСОБА_2 є необґрунтованим, не впливає на висновки суду щодо наявності підстав для забезпечення його позову та не може бути підставою для скасування такого забезпечення, а відтак у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 158 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Чернявська Л.М.