Справа № 573/854/24
Номер провадження 2/573/234/24
24 червня 2024 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді Терещенко О.І.
з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,
розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
02 травня 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивований тим, що батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у яких рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 01 листопада 2022 року відібрано дитину без позбавлення їх батьківських прав. Батько дитини ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина перебуває під опікою рідної бабусі ОСОБА_3 та на даний час проживає разом з нею у АДРЕСА_1 . Відповідачка за місцем реєстрації не проживає з початку 2023 року. Зарекомендувала вона себе негативно, фактичне її місце проживання на теперішні час не відоме. До служби з приводу повернення дитини у сім`ю не зверталася. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1
09 травня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання.
04 червня 2024 року підготовче засідання закрито і справу призначено до судового розгляду на 24 червня 2024 року.
Представник позивача органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області - начальник служби у справах дітей Миколаївської селищної ради Демченко О.В. у судове засідання не прибула, направила заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, причин неприбуття не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час і місце розгляду справи відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Заява про відкладення засідання та відзив на позов від неї не надходили.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами у заочному провадженні за згодою сторін.
Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками у свідоцтві про народження записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а. с. 9).
Батько дитини ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 10).
Рішенням виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області №240 від 26 вересня 2022 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини від матері та батька без позбавлення батьківських прав» малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано від батьків без позбавлення батьківських прав, рішенням №321 від 07 грудня 2022 року йому надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а. с. 11-12).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 01 листопада 2022 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2022 року, у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав відібрано малолітнього сина ОСОБА_1 , з них стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з кожного на користь дитячого закладу або опікуна, де буде виховуватись дитина. Питання подальшого влаштування ОСОБА_1 покладено на орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с. 28-29).

Рішенням Краснопільської селищної ради Сумської області №33 від 28 лютого 2023 року «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_1 та призначення опікуном ОСОБА_3 » над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено опіку та його опікуном призначено бабусю ОСОБА_3 (а. с. 13).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: по АДРЕСА_2 . З 2023 року вона на території Улянівського старостату не проживає. За час проживання у смт Улянівка зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживала спиртними напоями, вела асоціальний спосіб життя, спілкувалася з особами, схильними до зловживання спиртними напоями та правопорушень. Після відібрання сина ОСОБА_5 спосіб життя не змінила, до відділу «Служба у справах дітей» Краснопільської селищної ради та уповноважених осіб із захисту прав дітей Миколаївської селищної ради із питанням повернення дитини в її родину не зверталася, аліменти на його утримання не сплачує. На теперішній час дитина проживає разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 16-21).

Рішенням виконкому Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 29 квітня 2024 року №407 затверджено висновок органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради від 29 квітня 2024 року ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона протягом року після прийняття судом рішення про відібрання у неї дитини не усунула причини, які перешкоджали належному вихованню дитини (а. с. 6-7).

Частиною 1 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав, жорстоко поводяться з дитиною, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У відповідності до ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 зазначеного Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, №10383/09, §100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява №31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналізуючи перелічені вище докази та норми законів, що регулюють правовідносини між сторонами у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав відповідачки, оскільки вона зловживає спиртними напоями, свідомо самоусунулася від виховання сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечує, не цікавиться його життям, не спілкується з ним, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Враховуючи викладене, у якнайкращих інтересах дитини, з метою забезпечення його розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 258, 259, 265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради (Сумська область, Сумський район, смт. Миколаївка, бульвар Свободи, буд. 2) в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн 20 коп судового збору.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачкою до Білопільського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя