Номер провадження № 6/521/417/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., дослідивши матеріали цивільної справи за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, первісний стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржниця: ОСОБА_1 , приватний виконавець Шуляченко Микола Борисович, заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник заявника про заміну сторони стягувача, та посилається на наступні обставини справи.

На примусовому виконанні у приватного виконавця Шуляченко М.Б. перебуває виконавче провадження №68351898 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кредитної заборгованості, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса № 83225 від 12.06.2021 року.

08.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Лігал» було укладено Договір факторингу №08.02/23 відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Кампсіс Лігал» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Кампсіс Лігал» приймає права вимоги до боржників, вказаними у Додатку до Договору, що є його невід?ємною частиною.

10.05.20233 року між ТОВ «Кампсіс Лігал» та ТОВ «Деби Форс» було укладено Договір факторингу №10-05/23, відповідно до умов якого ТОВ «Кампсіс Лігал» відступає шляхом продажу ТОВ «Деби Форс» належні ТОВ «Кампсіс Лігал», а ТОВ «Деби Форс» приймає належні ТОВ «Кампсіс Лігал» права вимоги до боржників, вказаними у Додатку до Договору, що є його невід?ємною частиною

Враховуючи вищевикладене, заявник просить суд замінити первісного стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Деби Форс» у виконавчому провадженні №68351898 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кредитної заборгованості, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса № 83225 від 12.06.2021 року.

Вивчивши заяву, а також додані до неї документи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, з огляду на наступне.

Згідно ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

24.06.2024 року заявник звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою заміну первісного стягувача з порушенням правил підсудності, оскільки місцем виконання даного рішення є адреса реєстрації боржниці: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Малиновського районного суду м. Одеси.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Враховуючи, що справа не підсудна Малиновському районному суду м. Одеси, Відомостей про місце роботи боржниці та/або місцезнаходження майна в межах Хаджибейського району м. Одеси матеріали справи не містять.

В даному випадку, враховуючи положення частини другої ст.. 466 ЦПК України та статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» справа не належить до територіальної юрисдикції Малиновського районного суду ум. Одеси, оскільки місцем виконання виконавчого напису є місце проживання боржника, місце його роботи або місцезнаходження майна (в даному випадку), але не місцезнаходження приватного виконавця.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378ЦПК України).

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Таким чином, визначаючи підсудність даної заяви за частиною другою статті 466 ЦПК України, яка з врахуванням положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та правової позиції Верховного Суду, визначається місцем реєстрації боржника, місцем роботи та місцезнаходженням майна, суд дійшов висновку, що дана заява територіально не підсудна Малиновському районному суду міста Одеси, а тому суд відмовляє у задоволенні даної заяви.

Керуючись ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 31, 32, 260, 263, 354, 466 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, первісний стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржниця: ОСОБА_1 , приватний виконавець Шуляченко Микола Борисович, заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.