Справа № 194/428/24
Номер провадження № 2/194/327/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що до вересня 2016 року проживав з відповідачем у незареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 20 квітня 2017 року по справі № 419/221/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Заборгованості по аліментах не має. На даний час він проходить військову службу у Збройних Силах України, несе необхідні витрати на екіпірування та з його заробітної плати та інших доходів здійснюються відрахування та виплати. Зазначає, що розмір аліментів, які він сплачує відповідачу на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значно перевищують прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік». Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів його доходу.

Відповідач ОСОБА_3 надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу того, що він несе необхідні витрати на екіпірування та з його заробітної плати та інших доходів здійснюються відрахування та виплати, що у нього погіршився матеріальний стан, через що він не може виплачувати аліменти у розмірі, встановленому судом. Натомість, вона з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є внутрішньо переміщеними особами, вимушена орендувати житло. Дитина хворіє на епілепсію, потребує постійного лікування. Крім того, дитина відвідує школу, гуртки для розвитку дитини та курси англійської мови на платній основі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Хроменков В.С. у судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в задоволені позову просить відмовити.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 20 квітня 2017 року по справі № 419/221/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, про що свідчить виконавчий лист по справі № 419/221/17виданий 10 травня 2017 року.

З постанови про відкриття виконавчого провадження № 53997908 від 07 червня 2017 року, вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 20 квітня 2017 року по справі № 419/221/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до Звіту про здійснення відрахування та виплати, наданого Військовою частиною НОМЕР_1 від 16 січня 2024 року, за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року за виконавчим листом по справі № 419/221/17, виданим 10 травня 2017 року Новоайдарським районним судом Луганської області, з ОСОБА_1 проводилися утримання в розмірі 25%, а саме утримано аліментів: у січні 2023 році 11062,08 грн., у лютому 2023 році 10154,47 грн., у березні 2023 році 13056,71 грн., у квітні 2023 році 13056,71 грн., у травні 2023 році 13056,71 грн., у червні 2023 році 13056,71 грн., у липні 2023 році 13056,71 грн., у серпні 2023 році 13056,71 грн., у вересні 2023 році 11086,71 грн., у жовтні 2023 році 10129,34 грн., у листопаді 2023 році 13233,01 грн., у грудні 2023 році 4097,13 грн.

Відповідно до довідки від 20 лютого 2023 року № 1601- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_5 взята на облік за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки від 20 лютого 2023 року № 1601- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,взятий на облік за адресою: АДРЕСА_1 . Його законний представник ОСОБА_5 .

Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 03 лютого 2023 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_6 та орендарем ОСОБА_5 , ОСОБА_5 орендує квартиру АДРЕСА_2 , термін оренди 11 місяців до 31 грудня 2023 року, орендна плата складає за лютий та березень по 10000,00 грн., далі щомісяця по 12000,00 грн., орендар здійснює оплату комунальних платежів.

Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 01січня 2024 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_6 та орендарем ОСОБА_5 , ОСОБА_5 орендує квартиру АДРЕСА_2 , термін оренди один рік до 31 грудня 2024 року, орендна плата складає 12000,00 грн. щомісяця, орендар здійснює оплату комунальних платежів.

Відповідно до консультативного висновку «Центру спеціальної педіатричної допомоги» КП Полтавської обласної ради від 06 травня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз ідеопатичнагенералізована епілепсія, абсансна форма, рекомендовано медикаментозне лікування.

Відповідно до довідки початкової школи №2 Полтавської міської ради від 01 травня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 4-му класі початкової школи №2 Полтавської міської ради.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_7 від 29 квітня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує курси з англійської мови у ФОП ОСОБА_7 з січня 2024 року по теперішній час, оплата за місяць складає 600,00 грн.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 766, виданої неврологічним відділенням КП «Полтавська обласна дитяча клінічна лікарня Полтавської обласної ради», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 28 квітня 2022 року по 13 травня 2022 року з діагнозом ідеопатична генералізована епілепсія, абсансна форма, рекомендовано медикаментозне лікування.

Відповідно до акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_8 від 31 липня 2023 року, вартість пломбування та видалення молочних зубів під медикаментозним сном пацієнту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склала 17740,00 грн.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Ст. 180 Сімейного Кодексу України також передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

У відповідності зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, дані норми права дозволяють констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ст. 7 Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 3196 гривень.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що після постановлення судового рішення про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що у нього змінився сімейний чи матеріальний стан, погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він витрачає кошти.

Однак судом враховується стан здоров`я дитини та потреби дитини в її розвитку.

Суд критично відноситься до посилання позивача про те, що він несе необхідні витрати на екіпірування та з його заробітної плати та інших доходів здійснюються відрахування та виплати, оскільки він не надав суду жодного належного та допустимого доказу стосовно своїх тверджень. Окрім того, ці витрати мають разовий характер, а сплата аліментів періодичний характер - до повноліття дитини.

Крім того, суд критично відноситься до посилання позивача про те, що розмір аліментів, які він сплачує відповідачу на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значно перевищують прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік», оскільки чинним законодавством України передбачено стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Так, відповідно до Звіту про здійснення відрахування та виплати, наданого Військовою частиною НОМЕР_1 від 16 січня 2024 року, за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року за виконавчим листом по справі № 419/221/17, виданим 10 травня 2017 року Новоайдарським районним судом Луганської області, з ОСОБА_1 проводилися утримання в розмірі 25%, а саме утримано аліментів: у січні 2023 році 11062,08 грн., у лютому 2023 році 10154,47 грн., у березні 2023 році 13056,71 грн., у квітні 2023 році 13056,71 грн., у травні 2023 році 13056,71 грн., у червні 2023 році 13056,71 грн., у липні 2023 році 13056,71 грн., у серпні 2023 році 13056,71 грн., у вересні 2023 році 11086,71 грн., у жовтні 2023 році 10129,34 грн., у листопаді 2023 році 13233,01 грн., у грудні 2023 році 4097,13 грн.

Отже, аліменти на утримання дитини не перевищували 31960,00 грн. щомісяця.

Суд бере до уваги посилання відповідача на те, що вона з дитиною є внутрішньо переміщеними особами, орендує житло. Дитина має діагноз ідеопатична генералізована епілепсія, абсансна форма, рекомендовано постійне медикаментозне лікування. Крім того, дитина відвідує школу, та курси англійської мови на платній основі, про що надані відповідні докази.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22серпня 2022року у справі № 712/6313/21.

Суд приходить до висновку, що доказами наявними в матеріалах справи, погіршення матеріального стану позивача у зв`язку зі зменшенням доходу не доведено.

Такий висновок апеляційного суду зроблений з урахуванням правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2017/19.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021року у справі № 715/2073/20.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Крім того, суд бере до уваги, що під час розгляду справи позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження трати коштів на своє військове спорядження.

Отже, при ухваленні рішення суд враховує, що після постановлення судового рішення про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що у нього змінився сімейний або матеріальний стан, погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він витрачає кошти, а розмір аліментів не перевищує десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Суд вважає, розмір аліментів, які стягнуті за рішенням суду на дитину, а саме 1/4 частини доходів відповідача, є її належним забезпеченням на достатній рівень її життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Отже, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі ст.ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4,10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення суду складено 05 липня 2024 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін