ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/5065/23

Провадження № 22-ц/4820/1063/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року, суддя Цідик А.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання сина, ОСОБА_3 , з частини його доходів до частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обґрунтування позову вказав, що згідно із судовим наказом Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2023 року, на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.10.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2013 року шлюб між сторонами розірвано, натомість 07.06.2022 року позивач зареєстрував новий шлюб з ОСОБА_4

В період з 12.03.2023 року по 18.04.2023 рік, з 20.05.2023 року по 02.08.2023 рік він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі ведення бойових дій, а саме, оборони населеного пункту Бахмут Донецької області.

Внаслідок проходження військової служби загострився його стан здоров`я.

07.11.2023 року рішенням ВЛК його було визнано обмежено придатним до військової служби, він залишився поза штатом в/ч та отримує заробітну плату в розмірі 800 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив із недоведеності позивачем обставин щодо того, що він чи інші особи його сім`ї потребують матеріальної допомоги, даних про вартість медичних обстежень та лікування суду не надав, як і не надав доказів на підтвердження того, що таке лікування проводилося поза межами державної програми для військовослужбовців. ОСОБА_1 не надано доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Зміна сімейного стану позивача, зокрема, одруження, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог скарги послався на створення ним нової сім`ї, погіршення стану здоров`я у зв`язку із проходженням військової служби, чому суд першої інстанції не дав належної правової оцінки.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Інший учасник справи, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в суд не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.05.2010 року до 16.04.2013 року, від якого народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.06.2022 року ОСОБА_1 зареєстрував новий шлюб з ОСОБА_4 .

Судовим наказом Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2023 року, з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.10.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з ПФУ від 22.11.2023 року, з жовтня 2023 року позивач не отримує доходів, усього за 2023 рік розмір його доходів склав 585204,83 грн., страхувальником є військова частина НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою в/ч НОМЕР_2 від 25.10.2023 року №2545, з 19.05.2022 року ОСОБА_1 призваний до військової служби у лави ЗСУ. В період з 12.03.2023 року по 18.04.2023 рік, з 20.05.2023 року по 02.08.2023 рік, він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі ведення бойових дій, а саме, оборони населеного пункту Бахмут Донецької області.

Відповідно до довідки ВЛК від 07.11.2023 року, позивач визнаний обмежено придатним до військової служби, але придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК, установах, організаціях, навчальних закладів.

Як вбачається зі змісту фотокопій медичної документації позивача ОСОБА_1 , 14.10.2022 року та 28.10.2022 року він звертався до лікаря невролога ТОВ «Хелсі енд хепі» зі скаргами на біль в спині та отримав відповідні рекомендації з лікування; 20.10.2022 року та 30.10.2022 року звертався до лікаря стоматолога щодо екстракції зуба; 08.11.2022 року проходив МРТ відділу хребта в Національному військо-медичному клінічному центрі «ГВКГ»; 17.11.2022 року в КНП «Київська клінічна лікарня №1» проходив УЗД органів черевної порожнини; в період з 17.01.2023 року по 30.01.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №1»; в період з 30.01.2023 року по 13.02.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №6»; 08.08.2023 року звертався до лікаря невролога КНП «Київська клінічна лікарня №1» зі скаргами на остеохондроз та отримав відповідні рекомендації; 10.08.2023 року звертався до лікарів травматолога, невролога КНП «Київський міський консультативно-діагностичний центр» зі скаргами на остеохондроз та отримав відповідні рекомендації; в період з 11.08.2023 року по 25.08.2023 рік перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №11»; 12.08.2023 року проходив МРТ відділу хребта в ТОВ «Сучасні діагностичні системи»; 22.08.2023 року проходив МРТ спини в ТОВ «Медичний центр «Генезис»; 31.08.2023 року проходив УЗД щитовидної залози в КНП «Київська клінічна лікарня №3»; в період з 28.08.2023 року по 21.09.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №3»; 04.09.2023 року звертався до лікаря міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Київ зі скаргами на остеохондроз та отримав відповідні рекомендації; в період з 22.09.2023 року по 18.10.2023 рік перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №11»; 01.02.2024 року проходив МРТ спини в ТОВ «МІБС»; в період з 08.02.2024 року по 19.02.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №1».

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N3, відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, а також погіршилося здоров`я.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку саме позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.

Позивач звертаючись до суду з позовом, не надав доказів на підтвердження обставин щодо погіршення його матеріального стану, зокрема, понесення витрат на лікування, утримання інших осіб.

Не надано доказів загального рівня доходу, як до винесення судового наказу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2023 року, так і після нього.

Саме по собі посилання позивача на те, що він визнаний обмежено придатним до військової служби та отримує значно менше грошове забезпечення не свідчить про неможливість виконання судового наказу щодо стягнення з нього частини доходів та одночасно забезпечувати собі належний рівень та умови життя.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 липня 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова