Справа №:755/2644/24
Провадження №: 2/755/2698/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове рішення)

"11" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною і стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

10.07.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у якому останній просить суд: ухвалити додаткове рішення по справі № 755/2644/24 та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до укладеної між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Завойко Д.І. додаткової угоди від 12.12.2024 до договору про надання правової допомоги, позивач понесла витрати на правову допомогу, оскільки гонорар адвокату Завойко Д.І. складає 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень, який буде сплачений в повному обсязі останньою протягом тридцяти календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

У поданому до суду клопотання представник позивача просив суд вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутність позивача та її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, керуючись основними засадами (принципами) цивільного судочинства, якими зокрема, але не виключно є: верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, обов`язковість судового рішення, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, суд вважає за можливе провести судове засідання для вирішення питання про судові витрати за відсутності учасників справи та вирішити питання про судові витрати.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить наступного.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04.07.2024 позовні вимоги задоволено частково та позбавлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, громадянки України; стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.02.2024 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи або установи в якій дитина перебуватиме; призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 11.07.2024 на 16:00 год., в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ вул. Пластова, 3 кб. 39); встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат - до 10:00 год. 10.07.2024.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, за правилом п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У першій заяві по суті справи, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у порядку п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, повідомив, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, що підлягають сплаті становить 29422,40 грн. та у судовому засіданні до закінчення судових дебатів повідомив суд, що докази на підтвердження розміру судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Таким чином, представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи заявлені позивачем вимоги щодо стягнення із відповідача судових витрат на оплату правової допомоги, судом було встановлено наступне.

12.12.2023 між адвокатом Завойко Дмитром Івановичем та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги, за яким адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором ,а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та в строки обмовлені сторонами (далі - Договір).

Згідно положень пункту 2.3. Договору, до обов`язків клієнта входить обов`язок сплатити гонорар адвокатові в розмірі і в строк, погоджені між ними.

Положеннями розділу 4 Договору визначено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначення обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 12.12.2023 від 12.12.2023 визначено, що адвокат здійснює представництво інтересів клієнта в Дніпровському районному суді м. Києва по справі за позовною заявою клієнта до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Гонорар адвоката за надання правової допомоги по цій справі становить 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень та сплачується клієнтом протягом тридцяти календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

08.07.2024 між адвокатом Завойко Д.І, та ОСОБА_1 (клієнт) на виконання п. 4.2. Договору було укладено акт приймання-передачі виконаних робіт з надання правової допомоги на підставі договору від 12.12.2023, за яким: адвокат здійснив, а клієнт прийняв виконання робіт з надання правової допомоги шляхом здійснення представництва інтересів Клієнта по цивільній справі № 755/2644/24 в Дніпровському районному суді м. Києва за позовною заявою Клієнта до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Підписанням даного акту приймання-передачі робіт сторони підтверджують, що адвокатом була в повному обсязі здійснена робота з надання правової допомоги відповідно до змісту додаткової угоди від 12.12.2023 до договору про надання правової допомоги. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2024 по вказаній справі позовні вимоги Клієнта були задоволені частково. Підписанням даного акту приймання-передачі робіт клієнт підтверджує своє зобов`язання по сплаті послуг з надання правової допомоги адвокату в розмірі 27 000 гривень протягом тридцяти календарних днів з дня набрання рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2024 по справі № 755/2644/24 законної сили.

Відповідно до детального опису робіт, виконаних адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги від 12.12.2023, додаткової угоди від 12.12.2023 до договору про надання правової допомоги, адвокат здійснив: підготовку та подання позовної заяви клієнта до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - вартість даного виду робіт становить 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, витрати на виконання даного виду робіт - 6 годин; участь у трьох судових засіданнях по справі 755/2644/24 в Дніпровському районному суді м. Києва з розгляду позовної заяви клієнта до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - вартість даного виду робіт становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, витрати на виконання даного виду робіт - 5 годин.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом факти, з урахуванням обсягу доказів на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що представником позивача до суду подано достатній обсяг доказів на підтвердження наданої правової допомоги, зокрема, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, обсяг яких в повній мірі підтверджується матеріалами даної справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 686/28627/18 від 27.07.2022 зазначено, що Верховний Суд зауважує, що правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

В цій частині варто відзначити про те, що відповідачкою про зменшення судових витрат будь-яких клопотань подано не було, відтак суд не управі втручатися у домовленості адвоката та клієнта щодо визначеного розміру гонорару. При цьому, суд вважає понесені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу співмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг та виконаних робіт адвокатом Завойком Д.І. у межах розгляду даної цивільної справи, що відображено у наданому до суду детальному описі робіт, виконаних адвокатом та узгоджується із матеріалами справи. Такі послуги прийняті ОСОБА_1 у адвоката Завойка Д.І., про що складено акт приймання-передачі виконаних робіт від 08.07.2024.

Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 686/28627/18 від 27.07.2022 вказано, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявления вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.

Аналогічні правові висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16.06.2021 у справі № 640/4126/19.

Щодо фактичної оплати правової допомоги адвоката суд бере до уваги те, що домовленостями ОСОБА_1 та адвоката Завойка Д.І. визначено, що гонорар адвоката сплачується клієнтом протягом тридцяти календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили, відтак строки остаточного розрахунку між адвокатом та клієнтом не сплинули, що не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правову допомогу за таких обставин.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом враховується, що відповідачем відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що передбачено ч. 6 ст.137 ЦПК України, правонаступницею позивача до суду не подано.

Зважаючи на встановлене судом та викладені судом висновки вище, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_3 , витрат на правову допомогу у розмірі 27 000,00 грн., у межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною і стягнення аліментів на утримання дитини.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 133, 137, 141, 258, 265, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (, 02160, вул. Харківське шосе, буд. 4-А, м. Київ,) про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною і стягнення аліментів на утримання дитини, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 27 000,00 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: