Справа № 211/2779/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Кривий Ріг

суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І, розглядаючи позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 28870,81 грн., в тому числі за послугу централізованого опалення 28736,81 грн., за гаряче водопостачання 134,00 грн.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що послуги, за якими виник вказаний борг, надавались позивачем за адресою знаходження нерухомого майна відповідачів, а саме: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Довгинцівського району м. Кривого Рогу.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року матеріали справи передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю, за зареєстрованим місцем проживання одного з відповідачів (а. с. 26).

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В. М. своєю ухвалою від 06 листопада 2020 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 32).

Під час розгляду справи позивачем подано уточнену позовну заяву, позовну заяву в новій редакції та клопотання про збільшення позовних вимог (а. с. 110- 111, 223 -223, 224).

У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. у відставку та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду матеріали цивільної справи передано в провадження судді Сіденку С. І, який прийняв до розгляду цивільну справу ухвалою від 22 квітня 2024 року та призначчив справу до розгляду у судовому засіданні (а. с. 250).

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Кривенко І. М. у судове засідання, призначене на 09.07.2024 не з`явилася, у своєму клопотанні просила розгляд справи відкласти у звязку з відрядженням у інше місто (а. с. 261).

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали позовної заяви справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає направленню за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак статтею 30 ЦПК України встановлені випадки виключної підсудності. Зокрема, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №638/1988/17 за позовом КП «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Надання житлово-комунальних послуг нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладено щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підсудності.

Частиною 4 ст.263ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Спір у даній справі виник з приводу стягнення заборгованості за комунальні послуги, які надавалися позивачем за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана адреса віднесена до Довгинцівського району м. Кривого Рогу та належить до територіальної юрисдикції Довгинцівськогорайонного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене та враховуючи, що предметом даного спору є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг, вказана справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна, тому є необхідність на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України направити дану справу на розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Передаючи справу на розгляд Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області дану справу за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання одного з відповідачів, Довгинцівський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області не врахував, що на справи даної категорії поширюється правила виключної підсудності та допустив спір щодо підсудності, що в силу процесуального закону має виключатись.

Цього також не врахував суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В. М. та розглядав справу з 2020 року.

Положеннями ч. 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «суд, встановлений законом», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України). Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне направити матеріали вказаної справи для розгляду до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст.30, 31, 32, 187, 259-261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу №211/2779/20 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання - передати до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для її розгляду за підсудністю.

Передача зазначеної справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С.І. Сіденко