Справа № 644/ 4498 /24
н/п 2-о/644/ 115 /24
У Х В А Л А

іменем України

про залишення заяви без руху

04 липня 2024 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківська селищна військова адміністрація Куп`янського району Харківської області про позбавлення дієздатності та встановлення опіки,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить позбавити дієздатності свою матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над нею опіку та призначити його ОСОБА_1 опікуном своєї матері у разі визнання матері недієздатною, або піклувальником у разі визнання її обмежено дієздатною.

Заяву про позбавлення дієздатності та встановлення опіки подано до суду у порядку окремого провадження, передбаченого статтями 293, 295-300 ЦПК України.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, суд вважає необхідним залишити заяву без руху з таких підстав.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно із частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Отже заяви у справах окремого провадження повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним нормам процесуального законодавства, що врегульовують порядок вирішення судом порушеного питання, зокрема у справах за заявами про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, встановленого статтями 295-299 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Заявник ОСОБА_1 звертаючись до суду із вказаною заявою просить встановити опіку і призначення його опікуном (піклувальником) та зазначає, що його матір ОСОБА_2 починаючи з 2021 року страждає на ряд захворювань. Також ОСОБА_2 страждає порушенням мовлення, запамороченням, ускладненням при ходьбі. Після обстеження невропатологом та проходження ВЛК, ОСОБА_2 була видана медична довідка про те, що вона потребує постійної сторонньої допомоги.

Заявник зазначає, що хвороби матері вплинули на її психічний стан, вона погано говорить, не розуміє, що їй говорять, не завжди адекватно реагує на звернення, не може самостійно отримувати пенсію, вирішувати будь-які питання, в тому числі побутові, оскільки за станом свого здоров`я не може здійснювати свої права та виконувати обов`язки.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 хоче стати опікуном своєї матері, оскільки вона через стан свого здоров`я проживає разом з ним та він нею опікується.

Слід зазначити, що обмеження особи у здатності самостійно обслуговувати себе та потребує сторонньої допомоги не свідчать самі по собі про наявність саме психічного розладу.

Фізична хвороба є підставою для визнання особи інвалідом, надання такій особі постійного догляду, соціальних послуг у відповідності до Закону України «Про соціальні послуги», але не є підставою для визнання фізичної особи недієздатною.

Таким чином, в порушення зазначених вимог процесуального законодавства, заявник в обґрунтування свої вимог, не зазначив обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суду не надано доказів наявності у вказаної особи психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах своєї матері ОСОБА_2 тощо, що є необхідним для призначення судової психіатричної експертизи.

Лише за наявності таких доказів та достатніх даних про розлад саме психічного здоров`я фізичної особи, суд призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу, а відсутність зазначених даних позбавляє суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Проведення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 психічної хвороби станом на день звернення та під час розгляду справи, буде порушення прав, гарантованих їй частиною другою статті 28 та частиною першою статті 64 Конституції України.

Крім того, заявником не чітко викладено прохальну частину заяви, а саме: не зрозуміло, заявник просить позбавити дієздатності ОСОБА_2 або визнати її обмежено дієздатною. Суд зазначає, що ЦПК України не передбачає можливості позбавляти особу дієздатності, норми процесуального законодавства передбачають можливість визнати особу недієздатною або обмежено дієздатною.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявником в порушення вказаних вище вимог не надано жодних доказів в обґрунтування заяви про позбавлення дієздатності та встановлення опіки над своєю матір`ю, не зазначено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого його матір ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними та не конкретизована прохальна частина заяви.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення її без руху.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 без руху та надати йому строк для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі шляхом подання заяви у новій редакції, у відповідності до кількості учасників провадження, виклавши обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа його матір ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними та долучити докази на підтвердження цих обставин, а також уточнити прохальну частину заяви.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені в ухвалі суду, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175,185, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківська селищна військова адміністрація Куп`янського району Харківської області про позбавлення дієздатності та встановлення опіки залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунення зазначених в ухвалі недоліків заяви, а саме: викласти обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа його матір ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, надати заяву у новій редакції, у відповідності до кількості учасників провадження та долучити до заяви докази на підтвердження вказаних ним обставин, а також уточнити прохальну частину заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше заява бути вважатися неподаною та повернута заявнику.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала, окремо від рішення суду, апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: А. К. Сітало