Справа № 462/3410/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги позову мотивовано тим, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір, згідно умов якого, відповідачу надано кредит в розмірі 16800 грн., які відповідач зобов?язувався повернути. 18 квітня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого він відступив позивачу права грошової вимоги за кредитним договором з відповідачем. Відповідач не виконав свої зобов?язання за договором, а відтак, просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 34036,8 грн.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема,усправі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яку було ним отримано 07 травня 2024 року. Відзиву до суду надано не було.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року, в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено за безпідставністю.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17.12.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 5233695 про надання споживчого кредиту.

Згідно умов Кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 16800 грн (п. 1.3. Кредитного договору);

Строк кредиту 29 днів, а дата повернення кредиту 15 січня 2022 року, вказується в графіку платежів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. (п. 1.4. Кредитного договору);

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 16800 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

12 січня 2022 року, відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 86.18 грн., у зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 29 днів (до 10 лютого 2022 року) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

Підпунктом. 3 п. 5.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 18 квітня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення .

Станом на день розгляду справи, заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 16800 грн - тіло кредиту та 17236,8 грн - нараховані проценти, всього 34036,8 грн

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року й діє станом на день розгляду справи.

17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості, така була нарахована відповідачу в період дії воєнного стану на території України. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23 лютого 2024 року становить 30206,40 грн.

Проте, оскільки матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заборгованості в розмірі 30206,40 грн., суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову в цій частині.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги були задоволені частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2149,79 грн.

Щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 КУпАП встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката, суду було надано: звіт про надання правничої допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28 березня 2024 року, платіжну інструкцію про оплату витрат за правову допомогу в розмірі 10 000 грн., договір №28/03-2024 від 28 березня 2024 року, про надання правничої допомоги від 28 березня 2024 року.

Так, згідно звіту про надання правничої допомоги, позивачу було надано: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5233695 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , склалення позовної заяви в справі та подання до Залізничний районний суд м. Львова позовної заяви в інтересах позивача.

Суд приходить до переконання, що зазначення адвокатом таких послуг як: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим, і неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги, та на переконання суду має бути виключено із загальної вартості наданих відповідачу послуг правничої допомоги. Вказана позиція суду повністю узгоджується з окремою думкою суддів Великої Палати від 07 липня 2021 року, в справі №910/12876/19.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 10 000 грн., є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а тому, стягненню на його користь підлягають витрати в розмірі 2 000 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд , -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» /03150, місто Київ, вулиця Загородня, будинок 15, офіс 118/2, / суму заборгованості в розмірі 30206/ тридцять тисяч двісті шість/ гривень 40 копійок

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» судовий збір у розмірі 2149 /дві тисячі сто сорок дев?ять гривень/ 79 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 /дві тисячі/ гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш