Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9451/23
Номер провадження2/711/125/24
РІШЕННЯ
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О. Г.
при секретарі: Шульга А.В.
представника позивача - адвоката: Ковдій І.С.
представника відповідача-за дорученням: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля,-
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року надано дозвіл на обшук автомобіля ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, VIV код НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
В рамках даного кримінального провадження під час обшуку, проведеного 24.04.2021 року вилучено автомобіль ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, VIV код НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Разом з цим вилучено 2 ключі до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Цього ж дня автомобіль поміщено на штрафний майданчик до ЦЗ ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Лесі Українки, 21, м. Черкаси.
Вказане підтверджується актом приймання передачі від 24.04.2021, відповідно до якого слідчий групи слідчих ГСУ НП України ОСОБА_4 передав вилучений автомобіль молодшому інспектору ГЗРСМ ЦЗ ГУНП в Черкаській області Кузьменко Н.О.
25 квітня 2021 року слідчим СУГУНП України ОСОБА_5 винесено постанову про визнання даного автомобіля речовим доказом.
Вказує, що ухвали слідчого судді про накладення арешту на дане майно не виносилися, оскільки, орган досудового розслідування з відповідними клопотаннями не звертався.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2023 року клопотання адвоката Остапенко І.С., діючої в інтересах ОСОБА_2 про повернення вилученого майна задоволено та зобов`язано посадову особу ГУНП в Черкаській області, відповідальну за зберігання вищевказаного автомобіля повернути його. Даною ухвалою також зоюовязано прокурора у кримінальному провадженні повернути ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та 2 ключі від нього.
Зазначає, що 28 серпня 2023 року дану ухвалу виконано та повернуто вищевказане майно.
Проте, під час передачі працівниками ГУНП в Черкаській області автомобіля ОСОБА_2 було виявлено відсутність акумулятора, заміну гумових коліс, замків до дверей машини та ряду інших пошкоджень автомобіля.
Крім того, автомобіль був відчинений, мав сліди явного постійного користування сторонніми особами, був забруднений та пробіг становив набагато більше кілометрів більше ніж кілометраж пробігу, який був на момент його вилучення.
Цього ж дня позивачем було викликано на місце події працівників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з метою фіксування факту викрадення акумулятора, неправомірного користування автомобілем працівниками ГУНП в Черкаській області та його пошкодження.
З метою усунення ряду пошкоджень автомобіля ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 та отримання можливості його використовувати за призначенням позивачем 04 вересня 2023 року проведено його діагностику та частковий ремонт у ПП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 250120 грн.
Також, на замовлення ОСОБА_2 ПП «Ажіо» проведено незалежну оцінку від 05 вересня 2023 року по визначенню ринкової вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 , як власнику транспортного засобу ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , відповідно до якої вартість заподіяного матеріального збитку становить 258890 грн. 00 коп.
При зовнішньому огляді відповідно до даної оцінки встановлено наступне: численні пошкодження ЛФП по кузову в цілому; численні пошкодження обшивки салону та сидінь; накладка заднього бампера центральна; накладка заднього бампера нижня; обшивка ляди внутрішня; плафон освітлення в обивку ляди; накладка переднього правого крила; накладка переднього бапмпера центральна; повторювач повороту лівий та правий; ліва накладка порогу; відсутній акумулятор та запасне колесо. Умови експлуатації: автомобіль використовувася фізичною особою; стан транспортного засобу до пошкодження для даного строку експлуатації задовільний; транспортний засіб експлуатувався на території України.
Наголошує, що згідно висновку, проведеного 15 квітня 2021 року ПП «Ажіо» ринкова вартість автомобіля ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 становив 444200 грн. без ПДВ.
Вважає, що вказані дії працівників ГУНП Черкаської області незаконними, та як наслідок, спричинена шкода ОСОБА_2 , підлягає відшкодуванню, яка завдана внаслідок пошкодження автомобіля .
Отже, вказує, що внаслідок неправомірних дій, що виразилися у незбереженні у рамках кримінального провадження тимчасово вилучено майна, позивачці завдано майнову шкоду, розмір якої визначено згідно висновку експерта від 05 вересня 2023 року та становить 258890 грн. 00 коп.
Відносно моральної шкоди зазначає, що більше двох років позивача було позбавлено права власності, а саме автомобіля ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, VIV код НОМЕР_3 . Від шлюбу має сина ОСОБА_8 , 2015 р.н., якому в 2021 році було 5 років. Весь час, а саме, з моменту вилучення автомобіля і по дату повернення ОСОБА_2 змушена була самостійно його супроводжувати у дитячий садочок та школу га громадському транспорті, що ускладнило її з дитиною повсякденний ритм життя. Крім того, чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_3 з 22 травня 2021 року по 20 жовтня 2021 року перебував під вартою, що вказує на те, що вказаний тягар вона несла сама, у зв`язку з незаконним арештом автомобіля, який не є ані заряддям злочину, ані речовим доказом, який би ніс ту чи іншу доказову інформацію. Також, позивач тільки після звернення до суду на підставі ухвали суду отримала автомобіль, але була позбавлена права користування ним, оскільки, він пошкоджений з вини працівників поліції.
В подальшому, ОСОБА_2 була змушена звертатися до суб`єкта оціночної діяльності з метою встановлення нанесених їй збитків.
Також, позивач 28 серпня 2023 року звернулася до СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області з метою встановлення винних осіб у пошкодженні автомобіля.
Проте, станом на 13 грудня 2023 року цього зроблено не було.
Позивач об`єктивно оцінює завдання моральної шкоди в сумі 100000 грн.
Просить стягнути з Головного Управління національної поліції в Черкаській області через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_2 витрат на відшкодування збитків за пошкодження автомобіля , 100000 грн. моральної шкоди та 3662 грн. 50 коп. судового збору, зобов`язавши Державну казначейську службу України списати на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 258890 грн. матеріальної та 100000 грн. моральної шкоди, 3662 грн. 50 коп. судового збору.
20 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.
16 січня 2024 року через канцелярію суду представник відповідача за дорученням ОСОБА_1 надала Відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
08 березня 2024 року через канцелярію суду адвокат Ковдій Ірина Сергіївна, яка діє в інтересах позивача, надала заперечення на Відзив, в якому просить задоволити позов.
07 травня 2024 року ухвалою суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах відповідача ГУНП в Черкаській області, про зупинення розгляду справи залишено без задоволення.
Адвокат Ковдій Ірина Сергіївна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Зазначила, що моральна шкода полягає в тому, що позивачка була 2 роки без транспортного засобу, вона була сама і сама виховувала дитину, в громадському транспорті возила дитину і на гуртки і в садочок. Авто вона, також, ремонтувала за власні кошти.
Представник відповідача за дорученням ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначила, що не заперечує відносно кілометражу, оскільки, на підтвердження цього є розпорядження військової адміністрації і в експертизі експертом було зазначено, що були наявні пошкодження пластику. Також, зазначила, що позивачем порушений порядок звернення до суду, оскільки, шкода відшкодовується Державою. У позивача не виникло право на таке відшкодування, оскільки, кримінальне провадження триває. Також, зазначила, що шкода не може бути стягнена з юридичної особи, а тому, на її думку, позивачем обрано невірний спосіб захисту.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлено, що 08 квітня 2021 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, VIV код НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_3 та який належить ОСОБА_2 .
Як вбачається з Акту тимчасового вилучення (доставлення) транспортного засобу для зберігання на спеціальному майданчику, 24 квітня 2024 року слідчим СГ ГСУ НПУ ОСОБА_4 здійснив тимчасове вилучення транспортного засобу ВMW, моделі Х3, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом доставлення для зберігання на спеціальному майданчику ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21. Також зазначено, що тимчасове вилучення транспортного засобу здійснено в зв`язку з проведенням обшуку та збереженням речового доказу. Транспортний щасіб на тимчасове зберігання прийняв: АДРЕСА_2 , молодший інспектор Кузьменко Н.О., про що видана квитанція про забезпечення належного зберігання даного транспортного засобу № 329.
Відповідно до Опису речей (документів), що передаються на зберігання (додаток до акту № 4 від 24.04.2021), було передано автомобіль марки ВMW, моделі Х3, д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до реєстраційної карки транспортного засобу, на підставі Договору СГ № 6060/20/0011925 від 01.0.2020 власником автомобіля марки ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 .
04 березня 2022 року Начальником ГУНП в Черкаській області на адресу начальника Черкаського обласного штабу оборони (керівнику робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану) подано клопотання за вих. № 1696/01/26-2022 про прийняття рішення щодо здійснення примусового відчуження майна, а саме, транспортних засобів, які зберігаються на спеціальному майданчику ГУНП в Черкаській області, відповідно до наданого переліку, з подальшим їх використанням Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області для забезпечення захисту, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки, створення умов для належного сприяння та посилення діяльності поліції під час воєнного стану у забезпеченні правопорядку на території Черкаської області, а також з метою належної відсічі агресії російської федерації.
Протоколом № 1 від 05 березня 2022 року оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із виконанням заходів правового режиму та воєнного стану клопотання ГУНП в Черкаській області від 04.032022 № 1596/01/26 робочою групою розглянуто та відповідно до п. 1.6. зазначеного протоколу подано на погодження Черкаській обласній військовій адміністрації відповідно до вимог п. 3 Розпорядження Черкаської ОВА від 04.03.2022 № 97.
05 березня 2022 року за вих. № 01/01-39/1536 Головою Черкаської ОВА погоджено протокольне рішення (протокол № 1 від 05.03.2022) робочої групи щодо здійснення примусового вилучення майна (транспортних засобів).
Відповідно до Акту про примусове вилучення майна № 15/01-13-13-05 від 07 березня 2022 року, складеного робочою групою з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, склад якої створено відповідно до розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації від 04 березня 2022 року № 97 «Про робочу групу з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна, у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану» прийшла до згоди в тому, що згідно з протоколом робочої групи від 05 березня 2022 року № 1, погодженого з Черкаською військовою адміністрацією, у зв`язку з веденням військового стану на території України, з метою відсічі агресії російської федерації, а також, для сприяння та посилення діяльності правоохоронних органів у забезпеченні правопорядку на території Черкаської області, відповідно до ч. 4 ст. 41, ст. 64 Конституції України, згідно якої в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», указів Президента України «Про введення військового стану» № 64/2022, а також Порядку розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, затвердженого постановою КМУ 31.10.2012 № 998 здійснено примусове вилучення транспортного засобу легковий автомобіль ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , на користь ГУНП в Черкаській області, у особи власника.
27 травня 2022 року за вих. № 557/26/01-2022 начальником ГУНП в Черкаській області на адресу начальника Черкаського обласного штабу оборони (керівнику робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану) подано клопотання про повернення транспортних засобів на спеціальний майданчик ГУНП в Черкаській області в зв`язку із мінуванням потреби, а також у зв`язку із службовою необхідністю.
Відповідно до протоколу оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із виконанням заходів правового режиму та воєнного стану від 27.06.2022 № 178 ухвалено: ГУНП в Черкаській області забезпечити повернення на спеціальний майданчик ГУНП в Черкаській області примусово відчуженого майна у зв`язку з запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, серед іншого легковий автомобіль ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_2 . Дане протокольне рішення подано на погодження Черкаській ОВА, відповідно до вимог п. 3 розпорядження Черкаської ОВА від 04.03.2022 № 97.
Листом Черкаської ОВА від 04.07.2022 № 5860/01/01-57 головою Черкаської ОВА погоджено вищезазначене протокольне рішення.
Під час прийому передачі дефектів не виявлено.
31 липня 2023 року ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/5885/21 зобов`язано посадову особу ГУНП в Черкаській області, відповідальну за зберігання автомобіля марки BMW X3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_5 , повернути автомобіль BMW X3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_5 , власнику, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 повернути ОСОБА_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та два ключі від автомобіля марки BMW X3, які були вилучені 24.04.2021 в ході обшуку автомобіля марки BMW X3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_5 .
23 серпня 2023 року на адресу ГУНП в Черкаській області надійшла заява ОСОБА_2 , в якій вона просить повернути автомобіль марки BMW X3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_5 , який належить їй.
Як зазначає позивач, 28 серпня 2023 року ухвалу судді Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/5885/21 виконано та повернуто їй майно.
Проте, під час передачі позивачу працівниками ГУНП в Черкаській області автомобіля ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 на території стоянки виявила факт відсутності акумулятора, заміну гумових коліс, замків до дверей машини та ряд інших пошкоджень автомобіля. Також, автомобіль, як зазначає позивач, був відчинений, мав сліди явного постійного користування сторонніми особами.
Як зазначає відповідач у Відзиві, в ході огляду місця події від 28 серпня 2023 року, а саме, штраф-майданчику, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21 встановлено, що на даному штраф-майданчику перебуває автомобіль BMW X3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який має наступні пошкодження: на лаковому покритті кузова наявні подрапини, ліве заднє колесо спущене, відсутній акумулятор в багажному відділенні, пробіг авто 294115 км. Слідової інформації не виявлено.
Встановлено, що на час розгляду даної цивільної справи по кримінальному провадженню рішення ще не прийнято, органами досудового слідства проводяться дії, направлені на встановлення місцезнаходження викраденого майна та особи правопорушника.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Відповідно до ч. 2 ст 48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Аналогічна правова позиція зазначена в Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Вказані правовідносини мають наступне правове врегулювання.
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.
Особою, відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України, та відповідачем у справі є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Згідно з частиною другою статті 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 2001 року № 12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою, структура бюджетної класифікації України у функціональній структурі видатків України не передбачає видатків (коштів) на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів та правоохоронних органів, за рахунок видатків на їх утримання. Конституція України гарантує громадянам у таких випадках право на відшкодування шкоди за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання цих органів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі № 242/4741/16-ц вказано, що «з урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне вказати, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав. Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган».
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої ГУНП в Черкаській області, заявила вимоги саме до ГУ НП в Черкаській області та просила стягнути витрати на відшкодування збитків за пошкодження автомобіля, моральної шкоди, зобов`язавши Державну казначейську службу України списати на свою користь матеріальну та моральну шкоду.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; (п.п. 2 і 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення позивачки до суду).
Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Суд приходить до висновку, що позовна вимога про відшкодування шкоди, на підставі ст. 1174 ЦК України, не може бути звернена до Національної поліції в Черкаській області як самостійного органу державної влади, оскільки, відповідачем у такій категорії справ є саме держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції.
У своїй практиці Верховний Суд неодноразово відзначав, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39).
В судовому засіданні встановлено, що заявлені позовні ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, як до не неналежного відповідача у справі.
Позовні вимоги про стягнення шкоди з держави позивач не заявляв, тому стягнення з державного бюджету України на користь позивача понесеної моральної шкоди буде порушенням вимог процесуального законодавства, зокрема ст. 13 ЦПК України.
Позивачем не заявлялося клопотання щодо залучення належного відповідача у справі у порядку, передбаченому діючими нормами ЦПК.
Адвокат Ковдій Ірина Сергіївна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог повністю саме в редакції, викладеній в позовній заяві, а суд може вирішити задовольняти позов повністю або частково.
11 червня 2024 року суд, на підставі ч. 2 ст. 244 ЦПК України, постановив ухвалу про поновлення судового розгляду та роз`яснив представнику позивача про необхідність залучення до справи в якості співвідповідача Державну казначейську службу України. Адвокат Ковдій Ірина Сергіївна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , заперечувала проти залучення до справі в якості відповідача Державної казначейської служби, оскільки, існує практика Верховного Суду про те, що залучення органів Казначейства не є обов`язковим.
А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід залишити без задоволення у зв`язку із пред`явленням позову до неналежного відповідача.
При цьому суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідними позовними вимогами до належного відповідача.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії»).
Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про те, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а належний відповідач не залучений до участі у справі, то суд не вбачає необхідності у наданні оцінки доводам позивачки по суті позовних вимог, оскільки, висновок суду за наслідками такої оцінки не матиме результату на остаточне рішення за наслідками розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 77-84, 141, 259, 263- 265, 268, 270 ЦПК України, ст. 16, 23, 1167, 1173, 1174 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля - залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено 17 липня 2024 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб