Справа № 301/1812/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Кинів Д.Л., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, посилаючись на те, що у лютому 2022 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачкою торгового приміщення загальною площею 41,5 м2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та уклали попередній договір. Згідно досягнутої домовленості позивач зобов`язувалася виплатити готівкою гроші в розмірі 100000 грн, а відповідач, в свою чергу, зобов`язувався передати їй у власність вказане торгове приміщення.

07 лютого 2022 року, в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 , вищезазначені кошти, а відповідач, відповідно, передав правовстановлюючі документи, а також дозволив користуватися торговим приміщенням. З лютого 2022 року ОСОБА_1 фактично володіє та користується вказаним торговим приміщенням як власник. Також сторони домовилися, що протягом одного року оформлять договір купівлі-продажу нерухомості в установленому законом порядку.

Однак, не дивлячись на те, що відповідач, зобов`язався протягом одного року укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, до цього часу вказаний правочин не оформлений. При цьому незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ОСОБА_2 ухиляється від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через відсутність коштів та на даний час перебуває за кордоном. Отже, зазначена обставина перешкоджає позивачці в повному обсязі розпоряджатися придбаним нерухомим майном.

Нежитлове приміщення , що розташоване в АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 71955029 від 07.03.2024 року. Вищенаведене стверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 07.03.2024 року.

Таким чином, сторони повністю виконали умови договору : ОСОБА_1 сплатила всі кошти за придбане торгове приміщення, а ОСОБА_2 передав зазначене нежитлове приміщення у власність позивачки, тобто воля сторін договору була спрямована саме на встановлення цивільно-правових відносин купівлі-продажу нерухомого майна , про що свідчать їхні дії.

Однак, не зважаючи на систематичні прохання , відповідач так і не уклав зі позивачкою договір купівлі-продажу нерухомого майна у нотаріальному порядку, що унеможливлює отримання правовстановлюючих документів на придбане мною нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_1 , в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила розглянути у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій позовні вимоги викладені в позовній заяві визнав, щодо задоволення позову не заперечив, а справу просив розглянути без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що у лютому 2022 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачкою торгового приміщення загальною площею 41,5 м2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 11-12)

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та уклали попередній договір. Згідно досягнутої домовленості позивач зобов`язувалася виплатити готівкою гроші в розмірі 100000 грн, а відповідач, в свою чергу, зобов`язувався передати їй у власність вказане торгове приміщення.(а.с. 13)

Як було встановлено в підготовчому судовому засіданні, 07 лютого 2022 року, в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 , вищезазначені кошти, а відповідач, відповідно, передав правовстановлюючі документи, а також дозволив користуватися торговим приміщенням. З лютого 2022 року ОСОБА_1 фактично володіє та користується вказаним торговим приміщенням як власник. Також сторони домовилися, що протягом одного року оформлять договір купівлі-продажу нерухомості в установленому законом порядку.

Однак, не дивлячись на те, що відповідач, зобов`язався протягом одного року укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, до цього часу вказаний правочин не оформлений. При цьому незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ОСОБА_2 ухиляється від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через відсутність коштів та на даний час перебуває за кордоном. Отже, зазначена обставина перешкоджає позивачці в повному обсязі розпоряджатися придбаним нерухомим майном.

Нежитлове приміщення , що розташоване в АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 71955029 від 07.03.2024 року. Вищенаведене стверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 07.03.2024 року.(а.с. 8)

Таким чином, сторони повністю виконали умови договору : ОСОБА_1 сплатила всі кошти за придбане торгове приміщення, а ОСОБА_2 передав зазначене нежитлове приміщення у власність, тобто воля сторін договору була спрямована саме на встановлення цивільно-правових відносин купівлі-продажу нерухомого майна , про що свідчать їхні дії.

Однак, не зважаючи на систематичні прохання , відповідач так і не уклав зі позивачкою договір купівлі-продажу нерухомого майна у нотаріальному порядку, що унеможливлює отримання правовстановлюючих документів на придбане мною нерухоме майно.

Отже, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу, тому зазначена обставина перешкоджає позивачці в повному обсязі розпоряджатися цим майном, у зв`язку з чим, суд погоджується з доводами наведеними в позовній заяві, вважає вимоги заявлені позивачем підставними та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 208 ч. 1 п. 3 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Така згода між сторонами була досягнута по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу зазначеної силосної ями та залізобетонних колон з навісу. Зокрема, було досягнуто згоди по наступних умовах договору купівлі-продажу: визначено предмет договору купівлі-продажу, погоджено ціну товару (нерухомого майна), внесено позивачем, як покупцем, належної грошової суми за придбаний товар, споруди продавцем передані, а позивач, в свою чергу, вказане майно отримав та на власний розсуд користується та володіє ними.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином з моменту передання нерухомого майна, позивач став їх власником.

Згідно ст. 218 ч. 3 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184,200, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 208,218,321,334, 638,665 Цивільного кодексу України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності- задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу торгового приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 , укладений 07 лютого 2022 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на торгове приміщення , що розташоване в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.06.2024 року.

Суддя: І. А. Даруда