Справа № 373/867/24
Номер провадження 2/373/560/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Хасанової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Шинкаренко А.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що 22 липня 2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачка ОСОБА_1 уклали комплексний договір №2/4015902. Відповідно до кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 150 000,00 гривень, строком з 22 липня 2021 року до 21 липня 2027 року. Підписавши договір, відповідач підтвердила, що в день укладення договору особисто отримала свій примірник договору, умови цього договору їй зрозумілі, з правилами страхування та програмою страхування, що розміщені на офіційному сайті позивача www.credit-agricole.com.ua ознайомлена, приймає та погоджується з тарифами банку, страхової компанії, надає свою згоду про передачу банком інформації, що становить банківську таємницю страховику. Нею одержано інформацію, передбачену ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», отримав інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування». Відповідач одержала грошові кошти від позивача, однак свої зобов`язання з повернення кредиту не виконала, порушивши умови договору. З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, дану заборгованість не погашено. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 05 квітня 2024 року є наявною заборгованість в загальному розмірі 163440,34 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості 14891,12 грн; строкової заборгованості 95150,69 грн; простроченої комісії 26 250 грн; нарахованих відсотків 182,85 грн; прострочених відсотків 8326,64 грн; прострочених відсотків (при реструктуризації) 14889,04 грн; комісії 3750,00 грн.

Ухвалою суду від 06.05.2024 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

04.06.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Загороднього Є.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив позовну заяву залишити без задоволення як не необґрунтовану. Зазначив, що банк не надсилав ОСОБА_1 повідомлення про наявність простроченої заборгованості, а отже відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування» він не набув права на звернення до суду з вимогою про дострокове погашення кредитної заборгованості. Водночас, звернув увагу на те, що позовні вимоги щодо стягнення комісії є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки суперечать ч.1 ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування». Так, комісія включає плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, проте, позивачем не доведено правомірність її нарахування. Також у відзиві зазначив, що відповідачем не ініціювалося питання реструктуризації кредиту, а тому нарахування прострочених відсотків (при реструктуризації) також є необґрунтованим. Крім того, представник відповідача повідомив, що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката в зв`язку з розглядом даної справи, попередній розрахунок яких становить 10 000 грн. Докази їх понесення будуть надані суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду.

10.06.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача вказував на те, що комісія відноситься до загальних витрат на кредитування згідно з ЗУ «Про споживче кредитування», зазначається в Паспорті споживчого кредиту, з яким споживач ознайомлюється до укладення договору про споживчий кредит, і входить до орієнтовної загальної вартості кредиту. Крім того, відзначив, що банком направлялися відповідачу вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитом, про що свідчать надані ним до відповіді на відзив копії вимог та рекомендованих повідомлень про їх вручення ОСОБА_1 . Також вказав, що після направлення чергової вимоги від 12.05.2023 відповідачем вжито заходів щодо врегулювання простроченої заборгованості шляхом реструктуризації заборгованості.

18.06.2024 представник відповідача адвокат Загородній Є.О. направив до суду заперечення, в яких не погодився з висновком представника позивача у відповіді на відзив щодо законного нарахування комісії.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в своїй заяві від 28.05.2024 просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, у запереченнях від 18.06.2024 представник відповідача просив розглянути справу без участі відповідача та її представника.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованими є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-69 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 22.07.2021 між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2/4015902 (надалі Договір).

Згідно з п.1.1 Договору банк надає відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 150 000,00 грн строком на 72 місяці з 22.07.2021 до 21.07.2027 (включно).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно п. 1.4 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду (проценти) щомісячно в розмірі 10,00 % річних (фіксована процентна ставка) починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісію) щомісячно в розмірі 2,50% від суми кредиту.

На підтвердження виконання Банком зобов`язання щодо видачі коштів за кредитним договором в матеріалах справи наявна платіжна інструкція від 22.07.2021 на загальну суму 150 000,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, 06.10.2023 на адресу останньої було надіслано вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за договором №2/4015902 від 22.07.2021. Згідно вимоги Банк, керуючись ч.2 ст. 1050 ЦК України та умовами кредитного договору, вимагав протягом 30 днів з дати отримання вимоги, достроково повернути Банку всю суму кредиту та інші платежі.

З долучених до відповіді на відзив матеріалів вбачається, що аналогічні вимоги щодо дострокового виконання зобов`язання направлялись засобом поштового зв`язку банком 12.05.2023 за № 1045/б/н та 06.04.2023 за № 10451/2248, 31.08.2023 за № 10451/3984 та всі, включаючи й вимогу від 06.10.2023, окрім вимоги від 31.08.2021, були отримані ОСОБА_1 , про що свідчить підпис на зворотному повідомленні.

З виписок з рахунку клієнта ОСОБА_1 за період з 22.07.2021 по 05.04.2024 слідує, що станом на 05.04.2024 прострочена заборгованість клієнта перед банком становить 14 891 грн 12 коп., строкова заборгованість становить 95 150 грн 69 коп., заборгованість з комісії - 3 750 грн, сума нарахованих відсотків 182 грн 85 коп., прострочених відсотків 8 326 грн 64 коп., простроченої комісії 26 250 грн; прострочених відсотків (при реструктуризації) 14889,04 грн.

Згідно з наданим Банком розрахунком, станом на 05.04.2024 сума заборгованості відповідача складає 163 440,34 гривень у виді загальної суми боргу за наданим кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно із ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.ст.610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було досягнуто домовленості з усіх істотних умов договору шляхом підписання тексту договору, укладеного в простій письмовій формі, що відповідає вимогам законодавства. Кредитний договір був підписаний позичальником власноруч, що підтверджує обізнаність та згоду з його умовами.

Відповідач ОСОБА_1 не виконала зобов`язання, покладені на неї кредитним договором №2/4015902 від 22.07.2021 у строк, встановлений цим договором, а отже є такою, що прострочила виконання зобов`язання.

Враховуючи те, що суд встановив факт укладення договору №2/4015902між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 , отримання відповідачкою коштів за цим Договором, факт неповернення грошових коштів відповідно до умов вказаних у Договорі та у строки, визначені сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом (прострочена та строкова заборгованість) в розмірі 110 041,81 грн. підлягають задоволенню.

Водночас, за умовами договору №2/4015902 кредит було видано строком до 21 липня 2027 року із затвердженням графіку платежів з повернення кредиту та процентів за користування кредитом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав. При цьому у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється.

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти та неустойку (пеню) лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків та пені є безпідставним. Після настання строку виконання кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Представник позивача вказує, що станом на 05.04.2024 ОСОБА_1 має таку заборгованість з процентів за договором №2/4015902 від 22.07.2021: нарахованих відсотків 182,85 грн; прострочених відсотків 8326,64 грн.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з простроченням позичальником ОСОБА_1 термінів сплати кредиту та процентів за користування коштами Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» 12.05.2023 направило вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та інших платежів, передбачених Договором.

Всупереч тверджень представника відповідачки, означена вимога отримана нею 19.05.2023, про що проставлений підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Отже, оскільки позивачем 12.05.2023 пред`явлено до позичальника вимогу про дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі, то після цієї дати право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припинилися, і включення позивачем до розрахунку процентів за користування кредитом період з 12.05.2023 по 05.04.2024 є безпідставним.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за відсотками (нарахованими та простроченими) в розмірі 8 509 грн 49 коп., які нараховані станом на 05.04.2024 підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в сумі 5 953 грн 38 коп., яка існувала станом на 12.05.2023, тобто на день пред`явлення вимоги про дострокове погашення заборгованості.

Щодо стягнення заборгованості за комісійною винагородою за надання кредиту суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.4.2 договору № 2/4015902 від 22.07.2021 за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково - касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно - консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог у тому числі пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

З урахуванням викладеного комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Слід зазначити, що у пункті 1.4.2 кредитного договору не уточнено систематичності запиту вказаної інформації споживачем з оплатою наданих послуг.

Фактично, на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць послуги, які надає Банк та під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності плати сплати платежів тощо, мають оплатний характер, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення пункту 1.4.2 кредитного договору, укладеного між відповідачем та АТ «Креді Агріколь Банк», щодо обов`язку відповідача щомісячно сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності плати сплати платежів тощо, є нікчемним.

У зв`язку з вищенаведеним висновком суду, позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» в частині стягнення комісії у розмірі 30 000,00 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також не знайшли свого підтвердження належними та достовірними доказами твердження представника позивача щодо вжиття заходів з реструктуризації заборгованості за кредитом, а тому не підлягають задоволенню прострочені відсотки при реструктуризації в розмірі 14 889 грн. 04 коп.

Враховуючи наведене, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором №2/4015902 від 22.07.2021 у розмірі 115 995 грн 19 коп.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Банком сплачено судовий збір при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 3028 грн, які він просив стягнути з відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 71 % (від заявленої суми позовних вимог), то підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача і судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 610, 625, 1046, 1047 ЦК України, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором №2/4015901 від 22.07.2021 у розмірі 115 995 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 19 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» судовий збір у розмірі 2 149 (дві тисячі сто сорок дев`ять) гривні 88 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи.

Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» - місцезнаходження: вул. Євгена Чикаленка, 42/4, м. Київ, 01024, ;

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 22 липня 2024 року.

Суддя В.В.Хасанова