Справа № 202/7703/24
Провадження № 2-о/202/224/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Доценко С.І.,

секр етаря судового засідання Тарасової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в :

13 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, зазначивши заінтересованою особою - Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народилася в м. Краснодар, Російська Федерація, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ Луганської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ Луганської області помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краснодар, російська федерація, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25 травня 2024 року, виданого органами влади на окупованій території .

Проведення державної реєстрації смерті батька ОСОБА_2 неможливо через те, що факт смерті останнього відбувся на тимчасово окупованій території України, а свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане не уповноваженими органами влади на окупованій території на бланку, який не відповідає встановленому зразку, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка неможливо, оскільки ОСОБА_2 помер на тимчасово окупованій території України, тому заявник просила задовольнити заяву.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник не з`явилася, згідно заяви просила розглядати справу у її відсутність, вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте його неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані заявником докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Москва, російська федерація народилася заявник ОСОБА_1 , актовий запис про народження № 760 від 29 жовтня 1969 року. Її батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29 жовтня 1969 року.

Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краснодар, російська федерація, являється батьком заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася в м. Москва, російська федерація, а тому заявник має право на звернення із зазначеною заявою.

Згідно копії лікарської довідки про смерть № С-01282 від 25 травня 2024 2024 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Причина смерті загальна інтоксикація організму 165.8, аденокарцинома передміхурової залози з метастазами у ліву нирку С61.

Також факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25 травня 2024 року, виданого органами влади на окупованій території та лікарським свідоцтвом про смерть серії 43 № 277000762 від 02.05.2024 року.

Відповідно до листа Відділу реєстрації актів цивільного стану «Лівобережний» управління реєстрації актів цивільного стану департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 28.05.2024 року за вих.. № 127/03-07 заявник зверталась для оформлення факту смерті, але ж їй було відмовлено. Відмовляючи заявнику у проведенні державної реєстрації смерті, заінтересована особа послалася на те, що лікарське свідоцтво про смерть серії 43 № 277000762 від 02.05.2024 року, видане Луганським республіканським бюро судово-медичної експертизи Луганської області Народної Республіки та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25.05.2024 року, видане Жовтневим відділом запису актів цивільного стану м. Луганська департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки в силу ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

17 березня 2015року Верховна Рада України визнала тимчасово окупованими територіями окремі райони Донецької та Луганської областей зокрема м. Макіївка Донецька область.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022 року на території України введений режим воєнного стану, який продовжений до теперішнього часу.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дій або тимчасово окупованих Російською Федерацією», починаючи з 24 лютого 2022 року Луганська міська територіальна громада віднесена до вказаного Переліку як громада, що перебуває в тимчасово окупованій російською федерацією.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Як вбачається зі змісту наказу Мінюсту від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Положення цього Закону кореспондується з Консультативним висновком Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючоі? присутності Південноі? Африки у Намібіі?», яким сформовані «намібіи?ські винятки», відповідно до яких, якщо невизнання документів, виданих окупаціи?ною владою, веде за собою сери?озні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися, а тому суд приймає надані докази, які в своїй сукупності підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Суд також , при розгляді зазначеної справи, під час вирішення питання щодо оцінки доказів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), які ґрунтуються на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) від 21 червня 1971 року у справі Намібії (Namibia case).

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краснодар, російська федерація, на окуповані території України.

Проведення державної реєстрації смерті батька заявника органами РАЦС на території України не вбачається за можливе, оскільки відсутній належний документ, який, відповідно до законодавства, підтверджує факт смерті зазначеної особи.

Отже, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для реєстрації смерті в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України.

Тому заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268, 272, 273, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краснодар, російська федерація, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ Луганської області внаслідок загальної інтоксикації організму 165.8; аденокарциноми передміхурової залози з метастазами у ліву нирку С61.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місцезнаходження за адресою: 49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т Слобожанський, буд. 14.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. І. Доценко