УХВАЛА

20 червня 2024 року

м. Київ

справа № 2027/12970/17

провадження № 61-6999св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

позивач за первісним позовом - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області,

відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідач за зустрічним позовом - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , арбітражний керуючий Лялюк Василь Михайлович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Харківська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 210,7 кв. м на АДРЕСА_1 , посвідченого 07 серпня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л. Є (далі - приватний нотаріус Васікова Л.Є.), реєстраційний номер 7132, укладеного між фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визнання права власності на це майно за державою в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, просив визнати за ним право власності на спірну нежитлову будівлю.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 01 червня 2013 року у первісному і зустрічному позовах відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Харківська міська рада, як особа, яка не брала участі у справі, звернулася з апеляційною скаргою, просила скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове, яким первісний позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській областіта зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради, як особи, яка не брала участі у справі, на рішення Московського районного суду міста Харкова від 01 червня 2013 року закрито.

01 квітня 2019 року Харківська міська рада звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року, просила ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити до апеляційного суду для розгляд апеляційної скарги по суті.

Постановою Верховного Суду від 02 квітня 2020 року касаційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення. Ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року залишено без змін.

У квітні 2020 року ОСОБА_2 із застосуванням засобівпоштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та поновлення строку на подання цієї заяви.

Згідно із заявою адвоката Яценка А. О. від 22 березня 2021 року Верховному Суду ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом зі спадкового реєстру від 15 березня 2021 року.

Ухвалою Верховного Судувід 24 грудня 2021 року витребувано із Четвертої харківської міської державної нотаріальної контори інформаційну довідку та витяг зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщинущодо спадкового майна померлого ОСОБА_2 .

Четверта харківська міська державна нотаріальна контора надіслала інформаційні довідки зі спадкового реєстру та копію спадкової справи № 194П/2121 щодо майна ОСОБА_2 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 194П/2121 із заявами про прийняття спадщини звернулись: 15 березня 2021 року дружина спадкодавця - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батько спадкодавця - ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 мати спадкодавця - ОСОБА_6 . Свідоцтва про право на спадщину не видані.

Згідно з інформацією з Єдиного держаного реєстру судових рішень у справі № 643/18679/18 за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліга 2К», про скасування рішень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії Верховний Суд в ухвалі від 10 березня 2023 року вирішив питання про правонаступництво після смерті ОСОБА_2 .

Верховний Суд у справі № 643/18679/18 встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер спадкоємець ОСОБА_2 - ОСОБА_5 .

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 заведено спадкову справу № 977/2021, свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 видані дочці спадкодавця - ОСОБА_7 ; дружина спадкодавця - ОСОБА_6 від частки спадщини відмовилась.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами другою-п`ятою статті 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини перша, третя статті 1296 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

З урахуванням викладеного Верховний Суд дійшов висновку про залучення до участі у справі правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , а також правонаступника після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 - ОСОБА_7 .

Керуючись статтею 55 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Залучити правонаступників позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ; правонаступника ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_7 до участі у справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, за заявою ОСОБА_2 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська