Справа № 523/3919/19
Провадження №6/523/76/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши заяву Другого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зміну способу та порядку виконання рішення,-

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2023р. до суду надійшла заява Другого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зміну способу та порядку виконання рішення. Заява мотивована тим, щона примусовому виконанні в Другому Суворовському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №70458455, з примусового виконання виконавчого листа №523/3919/19 виданого Суворовським районним судом м.Одеси 01.12.2022р., щодо витребування у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 дачної будівлі АДРЕСА_1 .

У виконавчому листі №523/3919/19, який виданий Суворовським районним судом м.Одеси 01.12.2022р., спосіб виконання рішення: ВИТРЕБУВАННЯ у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 дачної будівлі АДРЕСА_1 . Але Законом України «Про виконавче провадження» не регулюється спосіб виконання рішення як ВИТРЕБУВАННЯ. ДВС вважає, що це робить неможливим виконання рішення суду. Натомість статтею 60 Закону України „Про виконавче провадження" регулюється ПЕРЕДАЧА стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі.

На підставі викладеного, державний виконавець просить: змінити спосіб і порядок виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси №523/3919/19 від 01.12.2022р, щодо витребування у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 дачної будівлі АДРЕСА_1 шляхом передачі дачної будівлі АДРЕСА_1 від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Справа 523/3919/19 повернулась до суду 16.04.2024р.

В останнє судове засіданні сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним надати наступне роз`яснення порядку виконання рішення.

Так Суворовським районним судом було видано виконавчий лист від 01.12.2022р. у справі №523/3919/19, щодо витребування у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 дачної будівлі АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу на наступні норми законодавства.

Так у спорах про витребування й повернення майна, якщо за результатами вирішення спору шляхом задоволення позову відбувається зміна належності спірного майна (зміна власника), то ці вимоги мають вартісний, грошовий вираз і носять характер майнового спору (постанова Верховного Суду від

21 грудня 2020 року у справі № 905/98/20).

У разі задоволення позову про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові (пункт 116 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі

№ 183/1617/16).

У постановах від 30 травня 2018 року та від 14 січня 2020 року у справі

№ 2-690/11, від 13 листопада 2019 року у справі № 314/738/15-ц, Верховний Суд дійшов висновку, що судове рішення про витребування нерухомого майна повинно виконуватись державним виконавцем в порядку пункту 3 частини першої статті 10 та статті 60 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому поняття «витребування» відповідає поняттю «вилучення та передача предметів», вказаному у пункті 3 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» у переліку заходів примусового виконання рішення.

Згідно із висновками Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року в справі № 369/13690/20 рішення про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння підлягає примусовому виконанню у порядку, передбаченому статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом вилучення майна у боржника і передачі стягувачу предметів, вказаних у рішенні. Зазначення у судовому рішенні (виконавчому листі) про витребування майна та зобов`язання передати його власнику, не може свідчити що таке рішення підлягає виконанню як рішення немайнового характеру, оскільки його виконання передбачає вчинення виконавцем дій щодо вилучення майна у боржника і передачі його стягувачу, а не обмежується лише діями виконавця щодо перевірки виконання рішення боржником.

Відповідно до правової позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року в справі №754/4245/18, рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягає до примусового виконання у порядку, передбаченому ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом вилучення майна у боржника, передачею його стягувачу та складення відповідного акту. Аналогічного змісту висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі №369/13690/20.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Положеннями статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень, серед іншого, є вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.

В силу частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Отже рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння підлягає примусовому виконанню у порядку, передбаченому статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом вилучення майна у боржника, передачі його стягувачу та складення відповідного акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Отже відсутні підстави для зміни способу порядку виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Другого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зміну способу та порядку виконання рішення залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня отримання.

Ухвала набуває законної сили з дати підписання.

Суддя В.К. Кисельов

Складено та підписано 24.06.2024 р.