Справа №569/5501/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - позивач), діючи через свого представника Столітнього М.М. , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 39 360 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 4811942 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000 грн. 00 коп.; строк кредиту 30 днів; дата повернення кредиту (22.10.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12 000 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . 22 жовтня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 420 грн. 00 коп., в зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів (до 21 листопада 2021 року) з стандартною процентною ставкою 1,90 % день. 21 листопада 2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктом 4.3 кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

18 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 12 000 грн. 00 коп. - тіло кредиту та 27 360 грн. 00 коп. - нараховані проценти, всього - 39 360 грн. 00 коп.

19 квітня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

У відзиві вказав, що відповідач не укладав договір про надання споживчого кредиту та матеріали справи не містять будь-якого належного підтвердження укладення відповідного договору. Позивач не додає до позовної заяви первинних бухгалтерських документів, які б підтвердили перерахування кредитних коштів відповідачу.

Також, в матеріалах справи міститься договір факторингу, однак, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який підтверджував би передачу так званого боргу відповідача до позивача згідно договір факторингу. Відсутній реєстр боржників до яких відступлено право вимоги.

Позивач не додає належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» сплатила ТОВ «Авентус Україна» кошти за передані права вимоги за Договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року. Зокрема, відсутній платіжний документ банківської установи, який би засвідчував факт безготівкового перерахування грошових коштів, чи інший документ, який би підтверджував факт здійснення такої оплати у повному обсязі.

Позивач не довів, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» відповідно до умов Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року набуло право вимоги до позичальників ТОВ «Авентус Україна», зокрема до ОСОБА_2 .

Щодо розміру заборгованості, то позивачем, разом з позовом, надана до суду картка обліку з інформацією за укладеним кредитним договором № 4811942 від 22 вересня 2021 року, в якій зазначено розмір нарахувань, оплат та розмір заборгованості, однак сама по собі картка обліку не є підтвердженням наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками, оскільки вона не відображає рух коштів по рахунку, тобто користування кредитними коштами, і вона складена первісним кредитором в односторонньому порядку. Матеріали справи виписки по рахунку відповідача, на підставі якої можна встановити отримання відповідачем коштів за договором та наявності у нього заборгованості, не містять.

Також, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу зазначеного договором строку кредитування. У даному випадку, навіть якщо припустити, що Договір № 4811942 від 22 вересня 2021 року був укладений, що не доведено позивачем, то сторони укладаючи даний договір узгодили строк його дії - 30 днів, тобто до 22 жовтня 2021 року. Водночас узгоджуючи можливість пролонгації договору сторонами визначена можливість такої дії двома шляхами - за ініціативою споживача - який здійснює пропозицію у вигляді оплати заборгованості по процентах не зазначаючи через електронний кабінет, що вказаний платіж є простою оплатою заборгованості, на що кредитор зобов`язаний письмово, шляхом направлення на телефонний номер або електронну адресу споживача, електронного текстового повідомлення, підтвердити прийняття даної пропозиції (або не направляючи відповідного повідомлення не прийняти вказану пропозицію) або автоматичної пролонгації, у випадку невиконання споживачем умов кредитних зобов`язань на день закінчення строку договору. В даному випадку умови договору свідчать що відсутність відповідного погодження і свідчать про непогодження нового строку, а значить і про закінчення дії договору. Відсутність наданих позивачем доказів пролонгації договору після 22 жовтня 2021 року є підставою вважати що строк дії Договору № 4811942 від 22 вересня 2021 року закінчився 22 жовтня 2021 року, а тому всі подальші нарахування за умовами договору є нікчемними. Крім того, незаконним є нарахування позивачем процентів на проценти.

29 та 30 квітня 2024 року представник позивача Столітній М.М. подав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі.

У відповіді на відзив вказав, що на підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна» позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, а саме кредитний договір, який підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «НОМЕР_4», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір.

Щодо розрахунків та перерахування коштів вказує, що оскільки ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості Товариством в свою чергу було надано розрахунок заборгованості по кредитному договору, який оформлений належним чином як документ товариства, що підписаний директором ТОВ «Авентус Україна» та скріплений печаткою Товариства. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту, та підтверджується копією довідки платіжного провайдера.

22 жовтня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 420 грн. 00 коп., в зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. кредитного договору, відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 21 листопада 2021 року) з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. 21 листопада 2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктом 4.3 кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Відтак, нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору.

Щодо правомірності факторингу вказує, що враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого позивачу відступлено права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. При цьому, до позовної заяви позивачем додано належним чином оформлений витяг з реєстру боржників, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ «Про захист персональних даних».

Також вказує, що ані кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним.

У відповіді на відзив представник позивача Столітній М.М. заявив клопотання про поновлення позивачу строку для подання відповіді на відзив, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2024 року задоволено.

29 квітня 2024 року представник позивача Столітній М.М. подав клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року задоволено.

29 квітня 2024 року та 22 травня 2024 року представники позивача Столітній М.М. та Крюкова М.В. подавали заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, які ухвалами Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року та від 23 травня 2024 року задоволені.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. 21 червня 2024 року представник позивача Столітній М.М. подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, а також вказав на неспівмірність судових витрат.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 22 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір №4811942 про надання споживчого кредиту (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з п. 1.3 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору.

Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

Згідно з п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов.

Якщо Споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.

Відповідно п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до п. 3.1 нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 (пп. 4.2.1 - 4.2.4) Договору, або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору.

Згідно п. 4.2 кредитного договору порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача (далі - пролонгація): пп. 4.2.1 споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп. 4.2.2 Договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів: перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку товариства (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом.

Пп. 4.2.3 товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі

Пп. 4.2.4 у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пп. 4.2.2 цього пункту Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті.

В п. 4.3.1 кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний дань, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2 - 4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в пп. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку, передбаченому п. 4.2 договору (п.4.3.2 кредитного договору).

Згідно з п. 4.4 кредитного договору вказаний в розділі 4 порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін передбачена в п. 4.2 Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п. 4.3 Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.

Відповідно до пп. 3 п. 5.1 кредитного договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

ТОВ «Авентус Україна» 22 вересня 2021 року надало відповідачу кредит в сумі 12 000 грн. 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку НОМЕР_2 , що підтверджується повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 2634 від 04 травня 2023 року та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 20 травня 2024 року №20.1.0.0.0/7-240517/6839, яка була надана на виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року про витребування доказів.

Відповідно до картки обліку договору № 4811942 від 22 вересня 2021 року 22 жовтня 2021 року відповідачем було сплачено суму 3 420 грн. 00 коп. у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.

22 жовтня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» направило відповідачу на номер мобільного телефону текстове повідомлення про погодження нового строку кредиту до 21 листопада 2021 року.

В подальшому відповідачем коштів на погашення кредиту сплачено не було і відповідно до картки обліку договору № 4811942 від 22 вересня 2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 17 квітня 2023 року становить 39 360 грн. 00 коп. та складається з тіла кредиту в сумі 12 000 грн. та нарахованих за період з 22 вересня 2021 року до 19 лютого 2022 року процентів за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день в сумі 27 360 грн. 00 коп., вже з урахуванням сплачених відповідачем 3 420 грн. 00 коп.

18 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», як клієнтом, укладений Договір факторингу № 18.04/23-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.1-1.2 договору факторингу).

До Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року приєднані підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року, Реєстр боржників (витяг) як Додаток № 1 до Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року, платіжні інструкції №339 від 24 квітня 2023 року, №340 від 24 квітня 2023 року, №341 від 25 квітня 2023 року, №343 від 26 квітня 2023 року, №344 від 27 квітня 2023 року про сплату коштів за Договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 4811942 в розмірі 39 360 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 27 360 грн. 00 коп.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» 18 квітня 2023 року повідомило відповідача шляхом направлення листа на електронну пошту, зазначену останнім при укладенні кредитного договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 22 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 4811942 про надання споживчого кредиту в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Сторонами Договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.

ТОВ «Авентус Україна» виконало взяті на себе зобов`язання та переказало суму кредиту на картковий рахунок відповідача, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку, наведеному позивачем, складає 39 360 грн. 00 коп., з яких: сума кредиту - 12 000 грн. 00 коп.; сума процентів за користування кредитом - 27 360 грн. 00 коп.

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» уклавши 18 квітня 2023 року з ТОВ «Авентус Україна» Договір факторингу №18.04/23-Ф, набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору № 4811942 про надання споживчого кредиту від 22 вересня 2021 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 39 360 грн. 00 коп., з яких: сума кредиту - 12 000 грн. 00 коп.; сума процентів за користування кредитом - 27 360 грн. 00 коп.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 про те, що відповідач не укладав договору про надання споживчого кредиту та матеріали справи не містять будь-якого належного підтвердження укладення відповідного договору на увагу не заслуговують, оскільки до позовної заяви представником позивача Столітнім М.М. приєднано Договір № 4811942 про надання споживчого кредиту від 22 вересня 2021 року підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення між сторонами правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19.

Також, суд зауважує, що Договір № 4811942 про надання споживчого кредиту від 22 вересня 2021 року містить прізвище, ім`я, по батькові відповідача, РНОКПП, адресу, мобільні телефони, електронну пошту та банківський рахунок. При цьому, представник відповідача ОСОБА_1 не заперечував, що вказані засоби зв`язку не належать відповідачу, не вказував, що на час укладення договору відповідач втратив ці засоби зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. Доказів того, що персональні дані відповідача були використані товариством для укладення договору від його імені, відповідачем та його представником до суду не надані, як і не надано доказів того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій чи оскарження ним правомірності укладеного договору.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 про те, що позивачем не приєднано доказів, які б підтвердили перерахування кредитних коштів відповідачу суд до уваги не приймає, так як позивачем до позовної заяви приєднано повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 2634 від 04 травня 2023 року з відповідним додатком переліку операцій, де вказано номер транзакції, сума транзакції, дата та час проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 кредитного договору. Крім того, на виконання вимог ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надана відповідь від 20 травня 2024 року №20.1.0.0.0/7-240517/6839, згідно якої ОСОБА_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 22 вересня 2021 року здійснено переказ коштів на суму 12 000 грн. 00 коп., тобто сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 кредитного договору. Також суд враховує факт сплати відповідачем в рахунок погашення заборгованості коштів в сумі 3 420 грн. 00 коп. Натомість відповідач чи його представник доказів того, що відповідні кошти не були перераховані ТОВ «Авентус Україна» на картковий рахунок відповідача, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок не належить йому, не надали. Враховуючи умови надання кредиту, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість надати суду виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від ТОВ «Авентус Україна» на виконання укладеного договору.

Також, позивачем надано детальний розрахунок суми заборгованості за договором (картка обліку Договору №4811942 від 22 вересня 2021 року), який перевірений судом, в тому числі і в частині нарахування відсотків. При цьому суд зазначає, що відсоткова ставка за користування кредитним коштами, строк кредиту та умови пролонгації строку кредиту були відповідачем погоджені. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору строк кредиту складає 30 днів, тобто 22 жовтня 2021 року. Натомість 22 жовтня 2021 року відповідачем в порядку п. 1.4 та 4.2 кредитного договору ініційовано продовження строку користування кредитом шляхом здійснення платежу у сумі 3 420 грн. 00 коп. у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, що схвалено ТОВ «Авентус Україна» шляхом направлення відповідачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту до 21 листопада 2021 року на номер мобільного телефону, який вказаний відповідачем у договорі. 21 листопада 2021 року відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Авентус Україна» щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим в порядку п. 4.3 кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль до 21 лютого 2022 року. Проценти нараховані відповідачу за період з 22 вересня 2021 року до 19 лютого 2022 року, в межах строку кредиту, і нараховані на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що відповідає умовам договору - п. 3.1, а тому суд погоджується з їх розміром визначеним у сумі 27 360 грн. 00 коп.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 про те, що позивачем не доведено права вимоги до відповідача суд відхиляє, оскільки на підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «Авентус Україна» до позивача позивачем подано копію Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року, Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року, Реєстр боржників (витяг) як Додаток № 1 до Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року, платіжні інструкції №339 від 24 квітня 2023 року, №340 від 24 квітня 2023 року, №341 від 25 квітня 2023 року, №343 від 26 квітня 2023 року, №344 від 27 квітня 2023 року про сплату коштів за Договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року. А згідно п. 1.2 Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відтак, з огляду на надані докази до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 4811942 про надання споживчого кредиту від 22 вересня 2021 року.

Загалом, суд зауважує, що відповідачем чи його представником ОСОБА_1 , на відміну від позивача, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову подано не було.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 10 000 грн. 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача Столітнім М.М. надано Договір № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року, Звіт від 14 березня 2024 року про надання правової допомоги згідно Договору № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги, Рахунок на оплату по замовленню від 14 березня 2024 року та платіжну інструкцію від 14 березня 2024 року №3929.

Таким чином, представником позивача Столітнім М.М. підтверджено понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Разом з цим, суд погоджується з клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 щодо не співмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, тому враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, у стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за Договором №4811942 про надання споживчого кредиту від 22 вересня 2021 року у розмірі 39 360 (тридцять дев`ять тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати у розмірі 4 422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 24 червня 2024 року.

Суддя О.О. Першко