Провадження № 2/638/4759/24
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання послуг,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання послуг.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, тобто, за правилами виключної підсудності.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором №201109/1А від 28.12.2020, предметом якого є зобов`язання щодо централізованої технічної охорони "об`єкта", де виконавець забезпечує збереження майна в період його перебування під охороною (п. 1.2 Договору). Виконавець приймає під охорону на пульт центр спостереження "об`єкт", де знаходяться матеріальні цінності, які належать замовнику (п. 1.1. договору)

В паспорті об`єкта (додаток №1 до договору) зазначено тільки телефон та адреса об`єкта, проте не зазначено, що об`єктом є нерухоме майно. Інші додані документи також не підтверджують належність "об`єкта" до нерухомого майна.

На підставі зазначеного суд доходить висновку про те, що предмет спору не пов`язаний з нерухомим майном та як наслідок неможливо застосовувати норму ст. 30 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим місцем проживання, або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України суддя отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно з яким відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами щодо підсудності згідно ст.32 ЦПК України не допускаються.

З огляду на викладене, та враховуючи, що дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю на розгляд до Богодухівського районного суду Харківської області.

Керуючись ст. 31, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання послуг - направити за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Щепіхіна