Справа № 172/390/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.07.2024 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Лукінова К.С.,

При секретарі Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування поданого позову позивачка зазначила, що 23.08.2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 58. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Позивачка ОСОБА_1 вважає, що сім`я розпалась та відновлена бути не може, у зв`язку з чим, просила розірвати шлюб. Крім того, з урахуванням невиконання батьківських обов`язків по утриманню дітей відповідачем добровільно, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивачка ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надав суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явився, на розірвання шлюбу згоден. З вимогами про стягнення аліментів не згодний, оскільки подав позов про визначення місця проживання молодшої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено: Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 23.08.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрували шлюб 23.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №58, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 » (а. с. 7). Суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, виходячи з такого. Судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, що не було заперечено сторонами в ході розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст.112СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьками якої записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8). Крім того, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 9). Згідно копії довідки № 458 від 31.05.2024 року, ОСОБА_1 разом з донькою - ОСОБА_3 , та сином ОСОБА_4 тимчасово проживають у Відділенні з надання притулку для жінок і дітей, які постраждали від домашнього насильства Львівського обласного центру соціальних служб, як постраждалі від домашнього насильства (з боку чоловіка), а також, як особи, що потрапили у складні життєві обставини (а.с.55). Сторонами не було заперечено факту того, що діти проживають з позивачкою. Суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, виходячи з такого. Так, за матеріалами справи, неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що не було заперечено сторонами в ході розгляду справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.191СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 2 ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також звертає увагу позивача та відповідача, що відповідно до ч. 3 ст.181СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки відомостей, що могли б свідчити про неможливість сплати аліментів батьком дитини матеріали справи не містять. Також відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно з ч. 4ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16-ц) про те, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми Цивільного процесуального кодексу України про те, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Такий спосіб захисту прав платника аліментів є ефективним. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень, сплаченого нею за позовними вимогами про розірвання шлюбу. Разом з тим, позивачка звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 141, 150, 155, 160, 161, 171, 180 СК України, ст.29 ЦК України, ст.ст.8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.3, 9, 12, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133, 141, 142, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , що зареєстрований 23.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 58. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 15.03.2024 року. Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , понесені нею витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовними вимогами про розірвання шлюбу у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в дохід держави судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.С. Лукінова

02.07.2024