ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року

м. Київ

справа № 344/11594/23

провадження № 61-1582св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Олійник А. С., Сердюка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2024 рокуу складі колегії суддів Пнівчук О. В., Мальцевої Є. Є., Томин О. О.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просив встановити факт, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 .

Вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він народився у м. Івано-Франківськ, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Дівоче прізвище його матері - ОСОБА_6 , як це зазначено в її свідоцтві про народження. Вперше мати одружилася з ОСОБА_4 - його батьком і взяла прізвище « ОСОБА_7 ». 11 лютого 1987 року шлюб між батьками розірвано.

Згідно з довідкою МСЕК серії MCE-N.077679 від 16 травня 2001 року його мати ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи, потребує догляду.

Заявник вказує, що фактично здійснює догляд за матір`ю, але йому потрібне документальне підтвердження про те, що вона його мати, а він її рідний син.

У свідоцтві про його народження прізвище матері зазначено « ОСОБА_7 », водночас її прізвище у всіх інших документах, у тому числі у паспорті громадянина України та довідці, виданій МСЕК, вказано як « ОСОБА_8 ».

Зміна прізвища матері відбулася внаслідок укладення нею другого шлюбу з ОСОБА_9 , який зареєстрований 26 квітня 1991 року у відділі РАЦС Ржевського міськвиконкому Калінінської області рф, за актовим записом № 150. Свідоцтво про цей шлюб у матері не збереглося, а в умовах війни з російською федерацією витребувати його неможливо.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 1993 року (справа № 2-2840) шлюб матері з ОСОБА_9 розірвано, і в цьому рішенні суду викладені зазначені вище обставини, в тому числі і те, що такий шлюб було зареєстровано, а також те, що в цьому шлюбі був народжений син ОСОБА_2 , 1992 року народження, який є рідним братом заявника по матері.

Разом із тим заявник зазначає, що його мати у нотаріуса посвідчила афідевіт, яким підтвердила, що вона є його матір`ю. Також той факт, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 є однією особою та відповідно є його матір`ю, підтверджують і записи в її трудовій книжці, довідці про склад сім`ї за 1993 рік і 2002 рік та інші документи.

Заявник вказує, що він єдиний здійснює догляд за своєю матір`ю, інших осіб, які б могли доглядати за нею немає.

Його брат по матері ОСОБА_2 , 1992 року народження, також є особою з інвалідністю ІІ групи і за станом здоров`я не може здійснювати догляд за матір`ю, більше того, він ще здійснює догляд і за братом. Всі втрьох проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник звертався до органів ДРАЦС із приводу отримання документального підтвердження того, що ОСОБА_3 є його матір`ю, а він її рідний син, однак йому усно повідомили, що це неможливо, так як вона укладала шлюб у рф.

Заявник отримав відповідь з відділу ДРАЦС у місті Івано-Франківську на адвокатський запит щодо видачі свідоцтва про шлюб або витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , який складений за № 150 від 26 квітня 1991 року у відділі ЗАГС Ржевського міськвиконкому Калінінської області рф, відповідно до якої видати такі документи неможливо, оскільки згідно із листом Міністерства юстиції України № 025814/12.1.1/32-22 від 21 березня 2022 року щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану та відповідно до норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між державами не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції російської федерації та республіки білорусь на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та у галузі міжнародного приватного права.

На адвокатський запит від 07 липня 2023 року про надання для ознайомлення матеріалів цивільної справи № 2-2840 за 1993 рік за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 про розірвання шлюбу Івано-Франківський міський суд повідомив, що немає можливості надати для ознайомлення матеріали цієї справи, оскільки вони знищені за закінченням строку зберігання.

Таким чином, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити свідоцтво про шлюб його матері з ОСОБА_9 та, відповідно, встановити факт родинних відносин із матір`ю. Зазначає також, що йому не потрібно встановлювати факт догляду за матір`ю, він не звертався про це із заявою до органів соціального захисту, а йому потрібно встановити лише факт родинних відносин із своєю матір`ю.

Крім того, заявник зазначив, що він є особою призовного віку і підлягає мобілізації згідно із Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу».

У випадку мобілізації його до Збройних Сил України його мати та брат залишаться без догляду і піклування.

Встановлення факту родинних відносин йому потрібно для підтвердження факту здійснення ним постійного догляду за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, у державних органах, а саме для подання відповідної заяви з додатками до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Однак у зв`язку з тим, що його прізвище і прізвище матері є різними, він не може подати таку заяву та підтвердити своє право на відстрочку від мобілізації.

Від встановлення факту родинних відносин з матір`ю залежить виникнення у нього прав та обов`язків, визначених Законами України «Про соціальні послуги», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу».

Спір про будь-яке майнове право (спадщину, квартиру) відсутній.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 16 жовтня 2023 року у складі судді Кіндратишин Л. Р. заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що встановлення факту родинних відносин заявника з його матір`ю необхідно заявнику для унеможливлення непорозумінь з приводу подальшого догляду за нею як за особою з інвалідністю ІІ групи, вказаний факт родинних відносин неможливо встановити в інший спосіб чи отримати документ на підтвердження цього факту, а тому єдиним способом підтвердження такого факту є встановлення його судовим рішенням, оскільки від нього залежить створення умов здійснення заявником особистих немайнових прав та не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Рішення місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2024 року зупинено апеляційне провадження у справі № 344/11594/23 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боднарук С. І., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин, за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_4 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 201/5972/22.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що за правилами пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, апеляційний суд вважав за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі, яка переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 201/5972/22.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2024 року і передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що судові рішення у справі № 201/5972/22, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду, ухвалені не у подібних правовідносинах, а тому апеляційний суд безпідставно зупинив провадження у справі.

Провадження у суді касаційної інстанції

15 лютого 2024 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Підставою відкриття касаційного провадження є пункт 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

08 травня 2024 року матеріали цивільної справи № 344/11594/23 надійшли до Верховного Суду.

31 травня 2024 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

ІНФОРМАЦІЯ_1 у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 31 серпня 1967 року Великокам`янською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області серії НОМЕР_1 , ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , у с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області, про що зроблено запис за № 4. Батьки: батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_12 (а. с. 57).

Згідно із свідоцтвом про народження, виданим повторно 27 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому Івано-Франківської області, серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 24 жовтня 1983 року зроблено відповідний запис за № 3485. Батьки: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а. с. 41).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого повторно 13 квітня 1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому Івано-Франківської області, серії НОМЕР_3 , шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 11 лютого 1987 року розірваний, про що зроблено запис № 66. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище йому « ОСОБА_7 », їй « ОСОБА_7 » (а. с. 44).

Із змісту заяви вбачається, що матір заявника уклала другий шлюб із ОСОБА_9 на території рф та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». Свідоцтво про повторний шлюб не збереглося, а в умовах воєнного стану з рф витребувати його неможливо.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 1993 року (справа № 2-2840) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , зареєстрований 26 квітня 1990 року у відділі ЗАГСу Ржевського міськвиконкому Калінінської області російської федерації за № 150, розірвано. Крім того, вирішено залишити дитину сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на вихованні і проживанні при матері (а. с. 45-47).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 28 грудня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому, серії НОМЕР_4 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 28 грудня 1994 розірваний, про що зроблено запис № 990. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище йому - « ОСОБА_8 », їй - « ОСОБА_8 » (а. с. 48).

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , виданим Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області 04 березня 1997 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області, з 23 травня 1989 року має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 58-60).

Відповідно до довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги № 333 від 16 вересня 2022 року, на АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 .

Згідно з афідевітом від 21 червня 2023 року, посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І., зареєстрованим у реєстрі за № 620, ОСОБА_3 (попереднє прізвище ОСОБА_7 ) правдиво заявляє та підтверджує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її сином від першого шлюбу з ОСОБА_4 , з яким вона перебувала у шлюбі з 18 жовтня 1980 року до 11 лютого 1987 року. У зв`язку з хворобою ОСОБА_3 справжність підпису на афідевіті посвідчено за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 49).

Із записів у трудовій книжці серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 18 жовтня 1980 року, своє прізвище « ОСОБА_6 » змінила на « ОСОБА_7 », а на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 26 квітня 1990 року ОСОБА_5 своє прізвище змінила на « ОСОБА_8 » (а. с. 50).

Згідно з довідкою від 04 квітня 1988 року ОСОБА_15 дійсно є пенсіонером - інвалідом з дитинства та отримує пенсію (а. с. 22).

Відповідно до довідки МСЕК серії MCE № 077679 від 16 травня 2001 року ОСОБА_3 , 1960 року народження, є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства (а. с. 54).

Як вбачається з відповіді відділу ДРАЦС у місті Івано-Франківську № 186/35.15.6-16 від 11 липня 2023 року, наданої на адвокатський запит щодо видачі свідоцтва про шлюб чи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб на ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , який складений за № 150 від 26 квітня 1991 року у відділі ЗАГС Ржевського міськвиконкому Калінінської області рф, видати такі документи неможливо, оскільки відповідно до листа Міністерства юстиції України № 25814/12.1.1/32-22 від 21 березня 2022 щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану та відповідно до норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між державами не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції російської федерації та республіки білорусь на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та у галузі міжнародного приватного права (а. с. 65).

За відповіддю Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2023 року № 01-35/194/2023 на адвокатський запит від 07 липня 2023 року про надання для ознайомлення матеріалів цивільної справи № 2-2840 за 1993 рік за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 про розірвання шлюбу немає можливості надати для ознайомлення матеріали цивільної справи № 2-2840 за 1993 рік за вказаним позовом, оскільки вони знищені за закінченням терміну зберігання (а. с. 67).

Згідно із свідоцтвом про народження, виданим повторно 19 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому Івано-Франківської області, серії НОМЕР_9 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 26 серпня 1992 року зроблено відповідний запис за № 1952. Батьки: ОСОБА_9 , ОСОБА_3 (а. с. 63).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду (пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України).

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

При цьому така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Велика Палата Верховного Суду може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування схожої (ідентичної) справи на розгляді у суді касаційної інстанції та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Мотивуючи ухвалу від 10 січня 2024 року про зупинення провадження у справі, апеляційний суд вказав, що предметом позову у справі, яка переглядається, та справи № 201/5972/22, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є встановлення юридичного факту з метою отримання відстрочки від мобілізації.

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2023 року передано справу № 201/5972/22 за заявою ОСОБА_16 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , про встановлення факту самостійного виховання дитини, на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у справі № 201/5972/22 заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту самостійного виховання дитини, зокрема, з метою (згідно з доводами заявника) отримання соціальної допомоги як батьку, що самостійно виховує дитину, а також отримання відстрочки від мобілізації.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що правова проблема постає під час дії правового режиму воєнного стану у значній кількості поданих заяв, позовів на території України про встановлення факту самостійного виховання дитини (інших фактів, які пов`язані з реалізацією права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації) чи оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що перебували та перебувають на розгляді в судах та рішення у яких можуть бути ухвалені найближчим часом.

Також Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу на те, що у справі № 201/5972/22 може виникнути спір, пов`язаний із доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації і такий спір може стосуватися лише сфери публічно-правових відносин, тому, на думку колегії суддів, такий спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Аналіз судової практики, який здійснено колегією суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду за даними Єдиного державного реєстру судових рішень у період із червня до вересня 2023 року, свідчить про ухвалення судами цивільної та адміністративної юрисдикції суперечливих судових рішень, відсутності єдності судової практики, зокрема у зв`язку з відсутністю правової позиції Верховного Суду щодо вказаних питань.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року справу № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23) прийнято до розгляду та призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Виходячи з практики оцінки подібності правовідносин, зокрема правових висновків Великої Палати Верховного Суду щодо критеріїв встановлення відповідної подібності, викладених у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20), суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про подібність правовідносин у справі, яка є предметом перегляду, та у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23) щодо встановлення фактів, які пов`язані з реалізацією права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, та можливості їх вирішення в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства, та дійшов законного й обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, зупиняючи провадження у справі № 344/11594/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 201/5972/22 та діючи на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, апеляційний суд, дотримався вимог процесуального закону.

Така підстава зупинення провадження у справі як перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду має на меті забезпечення єдності судової практики, яку можна досягти завдяки передбаченим процесуальним законом механізмам.

Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 17 вересня 2020 року у справі № 557/457/19 (провадження № 61-7028св20), від 19 квітня 2021 року у справі № 393/135/19 (провадження № 61-1562св20), від 20 вересня 2023 року у справі № 755/6753/21 (провадження № 61-4221св23).

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали, яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про залишенню касаційної скарги без задоволення, а ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2024 року- без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті й законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2024 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги, на думку колегії суддів, слід відмовити, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 402, 406, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ. М. Фаловська

СуддіВ. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

А. С. Олійник

В. В. Сердюк