ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3287/24

Провадження № 22-ц/4820/1286/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Дияк Я.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Хмельницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана її представником ОСОБА_1 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2024 року (суддя Карплюк О.І.)

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Хмельницької міської ради, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності по 1/7 частці (без виділення в натурі) позивачці, третім особам та батьку позивачки ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка є спадкоємцем за заповітом майна померлого, а саме 1/7 частки квартири АДРЕСА_1 . В установленому законом порядку вона звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Родькіної Г.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Родькіною Г.Г. 27.06.2023 було заведено спадкову справу №15/2023 після смерті ОСОБА_8 . Проте, відмовлено у оформленні спадкових прав у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 .

Вказувала, що отримати дублікат правовстановлюючого документа на квартиру не має можливості, оскільки треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовляються подати заяву до Управління житлової політики і майна Хмельницької міської ради, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

З врахуванням наведеного, просила визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 1/7 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2024 року у позові ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що у разі неприйняття нею у спадщину 1/7 частини квартири, спадщина стане відумерлою та в певному порядку може перейти до Хмельницької міської ради, а не до третіх осіб. А тому, вважає, що у разі задоволення її позовних вимог не зачіпаються права та обов`язки третіх осіб. Зазначає, що третіми особами не оскаржується її право на спадкування за заповітом 1/7 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_8 , а оформлення спадщини в позасудовому порядку є неможливим.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив, що співвласниками (спільна часткова власність по 1/7 частки) квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 (а.с. 49-50)

04 квітня 2017 року співвласник квартири батько позивачки ОСОБА_8 помер. (а.с. 8)

За життя ОСОБА_8 заповів належну йому частку квартири АДРЕСА_1 доньці ОСОБА_2 (а.с. 12)

27.06.2023 ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Родькіної Г.Г. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_8 , у якій зазначила, що спадкоємцем на обов`язкову частку у спадщині є дружина померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Родькіною Г.Г. 27.06.2023 було заведено спадкову справу №15/2023 після смерті ОСОБА_8 .

Відповідно до листа №16/02-14 від 22.01.2024 приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Родькіної Г.Г., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/7 частку квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке було видано згідно з розпорядженням №26038 від 08.12.1999 (а.с. 14)

Згідно з повідомленням Департаменту інфраструктури міста Хмельницької міської ради №149/01-24 від 24.07.2023, для отримання дублікату свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_2 необхідна заява від усіх осіб (співвласників). До заяви необхідно надати газету з оголошенням про недійсність втраченого оригіналу та копії паспортів усіх співвласників, копію свідоцтва про смерть співвласника (а.с 17).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №Т-03-3228 від 19.01.2022 Відділу реєстрації місця проживання, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 з 05.09.1991, ОСОБА_3 з 11.08.1983, ОСОБА_5 з 12.07.1990, ОСОБА_2 з 11.08.1983, ОСОБА_6 з 05.09.1991, ОСОБА_10 з 19.01.2010, ОСОБА_7 з 02.01.1996, ОСОБА_11 з 22.01.2022 (а.с. 56 на звороті).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до не до всіх належних відповідачів, що є підставою для відмови у позові.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Спадкування здійснюється за заповітом та законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Частиною 1 ст. 2 ЦК України визначено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Зі змісту положень ст. 48 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц підкреслила, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Хмельницької міської ради, як до відповідача, про визнання права власності на частку у нерухомому майні в порядку спадкування за заповітом. При цьому, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8 є також дружина померлого ОСОБА_3 , яка має право на обов`язкову частку у спадщині.

В ході розгляду справи позивачка чи її представник клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляли.

Оскільки правильно вирішити спір без участі усіх належних відповідачів неможливо, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, відмова в позові в зв`язку з цим не перешкоджає позивачці захистити свої права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку позову до належних відповідачів з наданням необхідних доказів на підтвердження своїх вимог.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 липня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай