Справа № 342/391/24
Провадження № 2/342/288/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину житлового будинку, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_5 свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області 27 червня 1989 року; визнати за ним (позивачем) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивача ОСОБА_5 був головою колгоспного двору в АДРЕСА_2 . В подальшому село Назаренкове було перейменовано на село Чортовець. Станом на 15.04.1991 в даному господарстві були зареєстровані : ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після його смерті залишилось спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . У встановленому чинним законодавством позивач звернувся до державного нотаріуса Городенківської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що частки в цьому господарстві між бувшими членами господарства не визначені. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, крім нього спадкоємцями першої черги є мама ОСОБА_6 , сестра ОСОБА_7 та брат ОСОБА_4 . Всі вони спадщину не прийняли, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали. Враховуючи те, що позивач вчинив всі передбачувані законом дії для прийняття спадщини, вважає, що його право підлягає захисту в судовому порядку щодо визнання права власності на майно. Поряд з цим у свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 27.06.1989 помилково записано, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_8 , а правильно мало бути «Судак» ОСОБА_9 . Тому, встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне позивачу для реалізації його права на спадщину.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивувала тим, що позовні вимоги брата ОСОБА_1 визнає частково, а саме в частини визнання за ним права власності на будинковолодіння, так як їй як члену колишнього колгоспного двору належить 1/5 частина.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області 23 квітня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину житлового будинку прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 об`єднано в одне провадження з первісним позовом, присвоївши об`єднаній справі № 342/391/24 (провадження 2/342/288/2024).

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просять суд визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що позовні вимоги свого сина ОСОБА_1 визнає частково, оскільки всі члени колгоспного двору, які були такими на 15.04.1991 були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно. Отже, їй належить на праві власності 1/5 частина вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 , присвоївши об`єднаній справі № 342/391/24 (провадження 2/342/288/2024).

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати за ним право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що позовні вимоги брата ОСОБА_1 визнає частково, а саме в частини визнання за ним права власності на будинковолодіння, оскільки всі члени колгоспного двору, які були такими на 15.04.1991 були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно. Отже, йому належить на праві власності 1/5 частина вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 , присвоївши об`єднаній справі № 342/391/24 (провадження 2/342/288/2024).

В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Від позивача відповідача ОСОБА_1 , через поштове відділення, поступила заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги викладені в поданій позовній заяві підтримує в повному обсязі.

Відповідач позивач ОСОБА_2 , через поштове відділення, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково та підтримує в повному обсязі подану нею зустрічну позовну заяву.

Відповідач позивач ОСОБА_3 , через поштове відділення, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково та підтримує в повному обсязі подану нею зустрічну позовну заяву.

Представником відповідач позивачем ОСОБА_10 , через канцелярію суду, подано заяву ОСОБА_4 про розгляд справи за його відсутності. Позоні вимоги ОСОБА_1 визнає частково та підтримує в повному обсязі подану ОСОБА_4 зустрічну позовну заяву.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 доводиться, що позивач ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 доводиться, що 16 січня 1976 року одружилися ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис за № 22.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Чортовецькою с.Радою Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що відповідач-позивач ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 69, її батьками є : ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 з ОСОБА_10 , прізвище дружини було змінено з ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого Обертинською селищною радою Тлумацького району Івано-Франківської області.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого Назаренківською с.Радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що відповідач позивач ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 58 років в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, актовий запис № 33, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 13.07.2015 виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

На час смерті ОСОБА_5 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із копії довідки № 43 виданої 10.01.2024 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що на час смерті (11.07.2015) ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований в житловому будинку по АДРЕСА_1 та разом з ним на час його смерті за даною адресою були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , невістка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , онука ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , онук ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , онука ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Із копії спадкової справи № 325/2015, яка надана суду Городенківської ДНК, вбачається, що 08 грудня 2015 року до Горроденківської ДНК із завою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_1 (позивач за первісним позовом). Також, 08.12.2015 до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_2 (відповідач-позивач за зустрічним позовом). Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42412346 від 10.12.2015 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , номер у Спадковому реєстрі 58343075, номер у нотаріуса 325/2015.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, 12.10.2023 зверталася до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Проте, державний нотаріус Городенківської ДНК Капріян С.В. вивчивши документи до спадкового майна подані спадкоємцем ОСОБА_1 , Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 297/02-31 від 06.02.2024 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 , на житловий будинок по АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що вищевказане господарство відносилося до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991, належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Крім того, у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок головою колгоспного двору є ОСОБА_5 , а згідно свідоцтва про смерть померлого зазначено ОСОБА_5 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 ІНФОРМАЦІЯ_14 народився ОСОБА_5 , його батьки: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області 27.06.1989 на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 102 від 14.06.1989 стверджується, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є «Судик» ОСОБА_9 .

Із довідки № 639 виданої 28.12.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що 06.12.1976 Указом Президії Верховної ради Української РСР за № 1514-ІХ село Чортовець переіменовано на село Назаренкове та 11.06.1996 постановою Президії Верховної Ради України за № 3278-ХІІ село Назаренкове переіменовано на село Чортовець та змінено назву Назаренківської сільської ради на АДРЕСА_1 не змінювалась.

Відповідно до копії Рішення виконавчого комітету Чортовецької сільської ради від 22.06.2004 №44 «Про оформлення права власності на житловий будинок в с. Чортовець гр.. ОСОБА_5 » виконком сільської ради вирішив: оформити спільну сумісну власність у бувшому колгоспному дворі, що знаходиться в АДРЕСА_1 по господарський №10/925 в рівних частках за: ОСОБА_5 , голова двору, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , дружина, ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_20 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_1 , син, ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , син, ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Із копії виписки з інвентаризаційних матеріалів № 11109 виданої ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 20.12.2023 вбачається, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 (гол.колг.двору) на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 27.06.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14.06.1989.

Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 376711921 формованого 01.05.2024 відомості щодо права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 відсутні.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який виготовлений 19.01.2024 ОКП «Коломийське МБТІ», вбачається, що житловий будинок споруджений/реконструкція 1990 році, господарські будівлі та споруди споруджені/реконструкція - 1978, 1983, 1990 роках. Їх оціночна вартість станом на 22.02.2024 становить 271000,00 грн., що стверджується копією звіту про незалежну оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 86,0 кв.м, складеного ТОВ «Центр оцінки «Експро оцінка» .

Із копії кадастрового плану земельної ділянки в АДРЕСА_1 вбачається, що розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0,2890 га.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Як вбачається із матеріалів справи прізвище голови колгоспного двору у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області 27.06.1989 записано як « ОСОБА_21 », а відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 11109 виданої ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 20.12.2023 прізвище власника житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 - «Судак» ОСОБА_9 (гол.колг.двору), підстави виникнення власності: свідоцтво про право власності виданого Городенківським РВК 27.06.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14.06.1989.

Також, відповідно до свідоцтва про народження, про укладення шлюбу, народження дітей, свідоцтва про смерть - прізвище ОСОБА_22 - «Судак».

З яких причин прізвище померлого ОСОБА_22 у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області 27.06.1989 на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 102 від 14.06.1989 «Судик», заявнику невідомо. Проте дані розбіжності є перешкодою в оформленні спадкових прав.

Так, як іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, окрім судового, не встановлено, тому, приймаючи до уваги вищенаведені докази і обставини справи, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності ОСОБА_5 свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області 27 червня 1989 року слід задовольнити.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на житловий будинок та зустрічних позовних вимог відповідачів-позивачів про визнання за ними права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , суд приходить до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідно до довідки № 640 виданої 28.12.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради у домогосподарстві - колгоспному дворі по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 були зареєстровані: голова колгоспного двору ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_20 , син ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як вбачається із вищенаведеного на час ліквідації колгоспних дворів (15.04.1991) в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_20 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/5 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_5 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщин після його смерті. Бажаючи оформити спадщину надав державному нотаріусу документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте, державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з тим, що вищевказане господарство відносилося до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991, належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в поданих зустрічних позовах позовні вимоги ОСОБА_1 визнали частково, зазначивши, що їм, як членам колишнього колгоспного двору у житловому будинку по АДРЕСА_1 належить по 1/5, у зв`язку з чим, просять суд визнати за ними право власності по 1/5 частці житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом в частині визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а саме: 1/5 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , яка належала померлому як члену колишнього колгоспного двору та 1/5 яка належить позивачу як члену колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що 3/5 частки вищевказаного житлового будинку належать відповідачам позивачам за зустрічним позовом.

Позовні вимоги за зустрічними позовами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягають до задоволення, оскільки позивачі за зустрічними позовами були членами колишнього колгоспного двору та їх частка у даному дворі становить по 1/5, та у відповідності до норм ЦК України для оформлення права власності на належне їм майно, їм необхідно визнати право власності на визначений розмір частки у приватній спільній сумісній власності, а саме у вищевказаному житловому будинку, який відносився до колгоспного двору.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області 27.06.1989 на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 102 від 14.06.1989 на ім`я ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання сторін по справі:

- ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_8 .

- ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_9 .

- ОСОБА_3 АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_10 .

- ОСОБА_4 АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_11 .

Суддя: Гайдич Р. М.