Справа № 464/1974/22 Провадження № 2/450/112/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Хамуляк Ю.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про предмет спору : стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 30.03.2017 року у розмірі 61 846, 11 грн., яка складається з 47 494, 86 грн. заборгованість за тілом кредиту та 14 351, 25 грн. заборгованість за простроченими відсотками,-

встановив:

Підстава позову (позиція позивача): відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 30.03.2017 р. згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням та станом на 15.02.2022 року загальна заборгованість складає: 61846,11грн., з яких: 47494,86 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14351,25. - заборгованість за відсотками У зв`язку з чим просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 61846,11грн грн. та витрати зі сплати судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому щодо позовних вимог заперечив, вказав, що відповідач жодного разу не порушувала зобов`язань за кредитним договором. Картку не втрачала і не передавала третім особам, інформацію, яка міститься на ній нікому не передавала в телефонному чи іншому режимі. Картку фізично не використовувала з 22.01.2021р., так як корисувалась «Paypass» для розрахунку. 17.03.2021р. близько 11год зателефонувала до оператору «Приватбанк», та не мала доступу до додатку «Приват24» в мобільному телефоні. Оператор підтвердив цей факт та проінформував вперше що до додатку немає доступу, так як картка заблокована з меою збереження власних коштів. Для розблокування доступу до додатку «Приват24» їй запропоновано звернутись до відділення банку. Але так як термін дії картки закінчувався 03/21 і вона була вже заблокована до відділення банку відповідач не звернулась, так як оператор її не поінформувала чому вона заблокована. Жодних дзвінків, смс, та підтверджень від службових осіб та додатку «Приват24» щодо списання коштів клієнтки та кредитних коштів банку на фінансовий номер , який був привязаний до цієї картки не надходило. Тільки 05.05.2021р. оператор з відділу заборгованостей «Приватбанку» зателефонував і повідомив, що в ОСОБА_2 є заборгованість в сумі 4 000,00грн. відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач 11.05.2021р. особисто звернулась до відділення АТ КБ «Приватбанку» де написала заяву та до голови правління АТ КБ «Приватбанк» із заявою про припинення нарахування штрафних санкцій та пені, відсотків за користування кредитом, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження, однак листом від 10.06.2021р. АТ КБ «Приватбанк» відмовило в задоволенні заяви. 12.05.2021р. відповідач звернулась до відділу поліції із заявою щодо вчинення шахрйських дій, яка 21.05.2021р. внесені до ЄРДР за ч.1 ст.190КК України. ОСОБА_2 була визнана потерпілою. Окрім того вказав, що анкета-заява не містить інформації щодо погодженого розміру відсотків. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Вказав, що клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-листа платіжної системи. 16.03.2021р. переказ коштів можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону відповідача та іншої особистої інформації, а саме інформації про платіжну карту, номер платіжної карти, термін її дії, та CVVкод, також мати в наявност мобільний телефон, який зареєстрований ним в банківській системі, для отримання ОТП-паролю. Окрім того, за результатами розгляду кримінального провадження та у разі винесення вироку, відповідач має право відшкодувати кошти шляхом стягнення з винної особи.

Представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано додаткові пояснення, в яким вказав, що у постанові ВС від 08.02.2018р.у справі № 552/2819/16-ц вказано, що : користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Позивач вважає, що банком не було встановлено її вини у передачі вказаних даних третім особам, розголошення третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та іншу конфіденційну інформацію. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Банком не було доведено, що вона своїми діями та бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 12.05.2021р. відповідач звернулась до відділу поліції із заявою щодо вчинення шахрйських дій, яка 21.05.2021р. внесені до ЄРДР за ч.1 ст.190КК України. ОСОБА_2 була визнана потерпілою та на даний час проводиться досудове розслідування. Відповідачем долучено копію листа банку від 29.06.2022р. на виконання ухвали слідчого судді, відповідно до якого рух коштів по банківському рахунку відповідача у період часу з 16.03.2021р. по 21.05.2021р. відсутній. Та враховуючи наведене ухвалою суду було задоволено клопотання представника відповідача по витребуванню доказів. На виконання цієї ухвали позивачем неодноразово надавались неповні та необгрунтовані відповіді з відсутньою інформацією про підтвердження введення відповідачем пін-кодів в системі Приват24 або смс-підтвердження відправлених на фінансовий номер телефону відповідача здійснення платіжних операцій а саме з 16.03.2021р. по 17.03.2021р. з кредитного рахунку відповідача. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в позовній заяві, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, вказала, що не здійснювала операцій 16.03.2021р. та дані операції були вчинені шахрайським способом, відтак немає підстав для стягнення на користь банку коштів, зазначених у позовній заяві.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.03.2017 року відповідачем ОСОБА_2 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

30.03.2017 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір, відповідно до якого вона отримала в банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 30.03.2017 р. укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_2 . загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 15.02.2022 року складає: 61846,11грн., з яких: 47494,86 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14351,25. - заборгованість за відсотками.

Згідно довідки, наданої позивачем, в рамках кредитного договору ОСОБА_2 було видано кредитні картки із датою відкриття 15.03.2017р. з терміном дії по 03/21; з 17.08.2017р. по 08/21. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 відбувались зміни кредитного ліміту: 30.03.2017р. 500,00грн., 24.05.2017р. - 10000,00грн., 08.07.2019р. 35000,00грн.; 31.01.2020р. 37000,00грн., 18.02.2020р. 50000,00грн.; 05.08.2021р. 0,00грн.

В Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 30.03.2017р. відсутні відмітки про те, що відповідач виявив бажання оформити на себе карту «Універсальна» та відсутні відмітки про розмір кредитного ліміту.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на Умови та Правила надання банківських послуг, які встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. До матеріалів справи долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг, із змінами, затверджених наказом № PR-2017-6508460 від 19.01.2017р. та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Щодо покликання відповідача про те, що вона не здійснювала операцій 16.03.2021р. та дані операції були вчинені шахрайським способом, судом встановлено наступне.

Частиною першою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом (частина перша статті 1074 Цивільного кодексу України).

Закон України «Про платіжні послуги» визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Статтею 1 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг; держатель платіжного інструменту - фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту; дистанційна платіжна операція - платіжна операція, що здійснюється із застосуванням засобів дистанційної комунікації; індивідуальна облікова інформація - індивідуалізований набір інформації, що надається надавачем платіжних послуг користувачу або його уповноваженому представнику для цілей автентифікації; ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач; момент безвідкличності - визначений момент часу, після настання якого ініціатор не може відкликати платіжну інструкцію та свою згоду на виконання платіжної операції; надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника для виконання платіжних операцій; надавач платіжних послуг з ініціювання платіжної операції - юридична особа, яка в установленому цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України порядку отримала право на надання послуг з ініціювання платіжної операції; неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі; неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі; неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно); платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки; платіжний пристрій - технічний пристрій (банківський автомат, платіжний термінал, програмно-технічний комплекс самообслуговування, програмно-апаратне середовище мобільного телефону, інший пристрій), що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію, а також виконати інші операції згідно з функціональними можливостями цього пристрою.

Згідно із частиною 20 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний, зокрема: зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку система "Приват 24", у тому числі мобільна версія, це система призначена для управління банківськими рахунками Клієнта цілодобово в режимі реального часу через мережу Інтернет.

Всі операції у цій системі здійснюються на підставі платіжних інструкцій, наданих Клієнтом через систему (підпункт 2.3.1.2.2 Умов і правил).

З виписки за договором б/н за період 15.03.2017р. по 17.02.2022р. вбачається проведення операцій: 16.03.2021р. перерахування суми 20000,00грн. та в графі деталі операції зазначено: розваги xBillPayshopgam, Kyiv; 16.03.2021р. перерахування суми 20000,00грн. та в графі деталі операції зазначено: розваги xBillPayshopgam, Kyiv; 16.03.2021р. перерахування суми 12300, 00грн. та в графі деталі операції зазначено: розваги xBill*zMoney АР, Kyiv.

ОСОБА_2 зверталась до голови правління АТ КБ «Приватбанк» з листом від 24.05.2021р. в якому повідомила, що 10.05.2021р. пройшовши верифікацію отримала виписку про списання власних та кредитних коштів з карти на загальну суму 52300,00грн. Вказала, що жодних дзвінків, смс, та підтверджень від службових осіб банку щодо списання коштів на мобільний телефон не надходило. 21.05.2021р. внесені відомості в ЄРДР за фактом вчинення щодо відповідача шахрайських дій. Просила повернути незаконно списані кошти на її карту та вжити відповідних заходів до фахівця з обслуговування клієнтів.

Національний банк України розглянувши звернення ОСОБА_2 щодо проведення службової перевірки АТ КБ «Приватбанк», надав відповідь від 12.08.2021р., в якій зазначив наступне.

Банк повідомляє, що співробітниками банку було проведено перевірку та встановлено, що 16.03.2021р. з картки ОСОБА_2 було здійснено фінансові операції з оплати товару/послуги в Інтернеті. Спірні операції за карткою були здійснені торговою точкою xBillPayshopgam та xBill*zMoney АР, а також підтверджені 3-D Secure паролем. Міжнародна платіжна система MastеrCard International та Visa International не проводить оскарження операцій при авторизації яких були введені 3-D Secure паролі.

Також банк повідомляє, що 16.03.2021р. після проведення вищевказаних списань, банком були виявлено підозрілі операції та як наслідок картка ОСОБА_2 була заблокована до моменту проведення верифікації клієнта у відділенні або через чат-онлайн.

Банк зазначає, що згідно п.2.1.4.5.1 Умов, клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим договором, або що суперечать чинному законодавству. Відповідно до п.2.1.4.12.9 умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на картці даних, до моменту звернення клієнта в банк та блокування картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в стоп-лист платіжною системою. Відповідно до п.2.1.4.12.5 Умов, клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати картки, розголошенню ПІНа, або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Як вбачається з інформації, наданої банком у листі від 21.06.2023р., щодо операцій за 16.03.2021р.: вся інформація по отримувачу зазначена у виписці, щодо інтернет-ресурсів дані рахунків відсутні.

16.03.2021р. 19:02:20 17.03.2021 Р10 F DB -20, 000.00 -17,694.59 Е0105001 UKR xBillPayshopgam, Shota Rustaveli str, 20 розваги: xBillPayshopgam, Kyiv; 16.03.2021р. 19:04:03 17.03.2021 Р10 F DB -20, 000.00 -37,694.59 Е0105001 UKR xBillPayshopgam, Shota Rustaveli str, 20 розваги: xBillPayshopgam, Kyiv;

16.03.2021р. 19:04:58 17.03.2021 Р10 F DB -12, 300.00 -49,994.59 Е0104681 UKR xBill*zMoney АР, Rizka str, 8A, Kyiv P 10 розваги: xBill*zMoney АР, Kyiv.

Стосовно надання інформації чи був підключений на банківській картці 3-D secure пароль банком зазначено, що разовий пароль для підтверддення оплати для кожної операції різний, його неможливо підключити. 3-D secure пароль це додаткова система безпеки інтернет-платежів, яка дозволяє встановити особу власника картки за кількома показниками номером платіжного інструменту та додатковим кодом, який банк висилає на мобільний телефон клієнта.

Оплати в інтернеті були проведені з ручним введенням без пін-коду, Pscondition 82-Full 3-d s.

Як вбачається з інформації, наданої банком у листі від 26.09.2023р., про здійснення платежів за карткою Універсальна 291111:

Логи П24:

+88 04.02.21 4.153.41.141 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 16.02.21 194.44.57.104 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 17.02.21 194.44.57.104 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 17.02.21 178.137.133.89 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 17.02.21 178.137.133.89 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 27.02.21 194.44.57.104 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 03.03.21 194.44.57.104 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 03.03.21 194.44.57.104 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 04.03.21 194.44.57.104 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 10.03.21 194.44.50.216 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 11.03.21 194.44.50.253 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 13.03.21 194.44.50.253 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 13.03.21 194.44.50.253 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 16.03.21 194.44.56.98 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 16.03.21 194.44.56.98 Phone SM-G950F/Samsung;

+88 16.03.21 91.230.121.212 Phone M-2006С3MNG/ Redmi.

Довірений пристрій SM-G950F/Samsung. Фігурує нетиповий M-2006С3MNG/ Redmi. Нетиповий вхід виконувався зі смартфону з мобільного додатку M-2006С3MNG/ Redmi, самі трназакції проведені в інтернеті тобто через Приват24 отримані дані картки: номер, термін дії CVV2 код, ІР адреса НОМЕР_1 . Банком було заблоковано картку 16.03.2021р.

З витягу з ЄРДР вбачається, що 21.05.2021р. було внесено в ЄРДР кримінальне провадження №000024 за ч.1 ст.190КК України за заявою ОСОБА_2 . Листом від 05.10.2022р відповідачу було надано відповідь відділом поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 в якому повідомлено, що АТ КБ «Приватбанк» було надано відповідь на ухвалу про те, що рух коштів по банківському рахунку ОСОБА_2 в період 16.03.2021р. по 21.05.2021р. відсутній та дане кримінальне провадження знаходиться у провадженні

Представником позивача подано додаткові пояснення з приводу інформації, викладеної у листі № 220623PBNKI00 від 29.06.2022р., а саме відсутності у листі відомостей про рух коштів по картковому рахунку НОМЕР_2 за період часу з 16.03.2021р. по 17.05.2021р. Зокрема, зазначено, що до матеріалів справи долучено виписка по рахунку відповідача, що є первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів, тому інформація, надана у листі від 29.06.2022р. не підтверджена первинними документами, вбачається, надана помилково.

Як вбачається з інформації, наданої банком у листі від 07.11.2023р., щодо операцій за 16.03.2021р.: згідно PK Mobker логи входів в аккаунт Приватбанк 24 за березень2021р.:

НОМЕР_3 2021-03-16 18:53:29.224 194.44.56.98 Phone SM-G950F/Samsung (типовий)Android 9 Mobile 49/7570462 24/0040223 Y 23-06-16

НОМЕР_3 * 2021-03-16 19:01:21.224 194.44.56.98 Phone SM-G950F/Samsung (типовий)Android 9 Mobile 49.7570462 24.0040223 Y 23-06-16

НОМЕР_3 * 2021-03-16 19:14:18.224 91.230.121.212 Phone M-2006С3MNG/ Redmi ( не типовий)Android 10 Mobile 0.0 0.0 Y 23-06-16.

Тобто 16.03.2021р. зафіксовано три входи в аккаунт Приват24 клієнта ОСОБА_4 Два входи з типової ІР-адреси 194.44.56.98 та типового мобільного телефону SM-G950F/Samsung, операційна система Android 9. ІР-адреса відноситься до Львівської області. В наявност також геолокація точки входу НОМЕР_4 в аккаунт Приват24, яка відноситься до АДРЕСА_1 . Встановлено місце проведення платежів в будинку на вулиці, де проживає боржниця.

Один вхід з нетипової ІР-адреси НОМЕР_1 згенерована через VPN, тобто віртуальна приватна мережа.

Таким чином з представлених доказів вбачається проведення спірних фінансових операцій 16.03.2021р. та здійснення електронної ідентифікації, оскільки операції проведено в інтернеті тобто через Приват24 отримані дані картки: номер, термін дії CVV2 код, ІР адреса НОМЕР_1 . Також два входи в аккаунт Приватбанк 24 здійснено з типової ІР-адреси 194.44.56.98 та типового мобільного телефону SM-G950F/Samsung. Нетиповий вхід виконувався зі смартфону з мобільного додатку M-2006С3MNG/ Redmi та відбувся після здійснення фінансових операцій о 19:14:18.

Водночас, як було встановлено судом та слідує з матеріалів справи операція зі списання коштів ОСОБА_2 з її карткових рахунків мала місце після ідентифікації користувача.

Враховуючи представлені докази, судом відхиляються доводи сторони позивача з цього приводу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника процентна ставка не зазначена.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

За встановлених обставин суд приходить висновку, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно захистити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Розраховуючи суму заборгованості, позивач не звернув увагу на те, що у анкеті-заяві позичальника від 30.03.2017 року процентну ставку не зазначено.

Наданий позивачем Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить наступні тарифи карт: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (згідно з приміткою даний тариф з 01.01.2013р. не діяв); «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна Contract»; «Універсальна Gold» підпису відповідача не містить.

В матеріалах справи наявна анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої відповідач отримав грошові кошти і яка не містить відомостей про розмір процентів, що вказує на відсутність між сторонами домовленості про належний до сплати розмір процентів за користування грошовими коштами, що у свою чергу свідчить про неможливість застосування вказаного банком у розрахунку розміру процентів за користування коштами на прострочений кредит. Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-якого доказу, який би доводив розмір процентної ставки за кредитом та яка зазначена у розрахунку суми заборгованості.

Таким чином, наданий позивачем Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку», які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою кредитного договору.

Відтак позивачем не доведено договірного розміру відсотків, погодженого сторонами (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі), а відтак підставності нарахування таких відсотків, наведених у розрахунку заборгованості.

Процесуальний закон покладає на суд обов`язок при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Наведене вище повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного суду у постанові від 03 липня 2019 року, яка прийнята у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Велика Палата, скасовуючи рішення судів в частині стягнення процентів та пені і ухвалюючи нове рішення про відмову в позові в цій частині, вказала, що відсутність в анкеті-заяві домовленості про сплату процентів і неустойки не дає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Саме така правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду України, зокрема: від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15; від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16; від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Згідно принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками слід відмовити за безпідставністю.

Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 30.03.2017р. у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за тілом кредиту в розмірі 47494рн. 86 коп.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк",- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 30.03.2017 року у розмірі 47 494, 86 (сорок сім тисяч чотириста дев`яносто чотири гривня 86 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"судовий збір у розмірі 1 348, 58 (одна тисяча триста сорок вісім гривень 58 коп.) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : Акціонерне товариство «Комерційний Банк ПриватБанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , МФО 305299.

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 23.06.2024 року.

СуддяН. Б. Добош