Справа № 308/5023/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2024 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Крегул М.М., за участю секретаря судового засідання Микуланинець О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист прав споживачів - стягнення передоплати за непоставлений товар, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, який обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2020 року між нею та відповідачем виникла усна домовленість за якою останній
повинен був виготовити кухню, ліжка, комод, стільці та гардеробну. ОСОБА_2 зареєстрований як Фізична особа підприємець та виготовляє
на замовлення меблі, його контакти позивач знайшла в соціальних мережах, де були виставлені
фото його робіт, які їй з чоловіком сподобалися, а тому, вони вирішили замовити у нього
Після усних перемовин та узгоджень, на підтвердження домовленості сторін та замовлення послуги з боку позивача, 24.10.2020 року відповідачу було надано кошти у сумі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США.
Дана обставина доводиться розпискою підписаною відповідачем ОСОБА_2 , також ним було розписано ціни на дані меблі: кухня 3 700 дол. США +400 дол. США; стільці 1200 дол. США; ліжко мале 930 дол. США; ліжко з під світкою 990 дол. США; ліжко спальне 1980 дол. США; прикроватиий комод 940 дол. США; гардеробна 2 750 (1480 + 1460) дол. США; прикроватні тумби 700 дол. США.
Позивач стверджує, що за тривалий час відповідач своїх обов`язків не виконав і аргументує це тим, що ціна матеріалів змінюється та ціна його роботи підросла і просить щоб позивач ще зробила доплату за його послуги.
Проте, у сторін була фіксована домовленість, відтак, відповідач мав закупити всі необхідні матеріали відразу після замовлення, також ціна за його роботу була обговорена.
На прохання позивача, щоб відповідач надав розрахунково-кошторисний лист з грошовими сумами витрат на матеріали і ціни на його роботу, їй було неправомірно та безпідставно відмовлено.
Останній час відповідач взагалі ігнорував дзвінки позивача та його прохання виконати свою роботу за даною домовленістю, натомість, безпідставно вимагав додаткові грошові кошти.
18.03.2021 року позивачем було направлено письмову претензію, в якій просила надати хоч якусь інформацію, окрім загальних фраз, що все буде виконано з дорогих матеріалів, виглядатиме як придбане в дорогому мебельному салоні, однак буде не дорожче звичайних цін на подібні меблі.
З урахуванням наведеного у позові, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на її користь безпідставно отримані кошти у сумі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що є еквівалентом 292500,00 грн. (двісті дев`яносто дві тисячі) гривні.
Не погоджуючись із доводами позивача, відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що є зареєстрованим фізичною особою-підприємцем та більше 10 років займається, зокрема дизайном, виготовленням меблів з складових частин, які закуповує окремо у різних виробників. Відповідач погоджується з тим, що між ним та відповідачем дійсно було усно домовлено про виготовлення та встановлення меблів. Після усного затвердження всіх питань, пов`язаних з дизайном меблів, матеріалів з яких вона буде виготовлена та місць в будинку, де ці меблі будуть зібрані та встановлені, відповідач запропонував позивачеві укласти між ним ФОП ОСОБА_2 та нею письмовий договір підряду у якому прописати всі умови. Проте, позивач відмовилася від письмового договору.
Враховуючи, що законом не заборонено укладення усного договору, відповідач 24.10.2020 року на аркуші паперу написав вартість меблів, які він для позивача виготовить та встановить в неї вдома, а саме: кухня 3700 доларів США + 400 доларів США; стільниця 1200 доларів США; ліжко малої кімнати 930 доларів США; ліжко з під світкою 990 доларів США; ліжко спальне 1980 доларів США з прикро ватними тумбами (2 шт); комод 940 доларів США (до спального ліжка з тумбами); гардеробні 2750 (1480+1460) доларів США; прикро ватні тумба 4 шт 700 доларів США.
З вказаним переліком меблів, їх вартістю, дизайном, якістю матеріалів з яких вона буде виготовлена позивач була згодна та затвердила це в усній формі.
Також відповідач стверджує, що окрім вартості меблів, позивач буде винна відповідачеві додатково оплатити вартість його роботи по витраченому часу на розробку дизайну меблів, закупівля матеріалів, доставка їх до її помешкання, зборка та встановлення в сумі 3590 доларів США.
Також відповідач вказує, що позивач зазначає недостовірні відомості щодо асортименту послуг, а саме, що він повинен був виготовити стільці вартістю 1200 доларів США, проте в переліку зазначено «стіль. 1200 дол», що означає стільниця, оскільки, як стверджує відповідач, якби було обумовлено виготовлення стільців, то на аркуші паперу обов`язково була б вказана їх кількість.
Поряд з цим, відповідач зазначив, що починаючи з листопада 2020 року по січень 2021 року він розпочав роботу по укладеному між ним та ОСОБА_1 усному договору підряду, а саме почав купувати матеріал, фурнітуру та інші складові меблів, що були усно затверджені ОСОБА_1 .
В січні 2021 року відповідач найняв автотранспорт та доставив всі складові меблів в будинок ОСОБА_1 , у АДРЕСА_2 , а також свої власні інструменти для їх зборки та розпочав роботу по зборці меблів.
Будь-яких письмових чи усних претензій щодо якості матеріалів, з яких збирались меблі, позивач ОСОБА_1 не пред`являла.
На протязі січня 2021року позивач разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зібрали: ліжко в малу кімнату, письмовий стіл в дитячій (де ліжко в малій кімнаті), велику гардеробну (до ліжка в малій кімнаті), малу гардеробну, ліжко з підсвіткою, комод в комплекті з приліжковими тумбами (2шт), матраци до ліжок (4шт), повний корпус кухні з вмонтованими механізмами та системами, з вбудованою та вмонтованою нами технікою, а саме: духова та мікрохвильова печі.
Фактично, зібравши та встановивши меблі в будинку ОСОБА_1 на 90 %, позивач звернувся до останньої з питанням про виплату йому залишку грошових коштів за його роботу, про що було в усній формі договорено в сумі 3590 доларів США.
Однак, ОСОБА_1 почала відмовлятись від взятої на себе раніше домовленості і все закінчилось тим, що одного дня ОСОБА_1 не пустила позивача до свого помешкання для закінчення ним роботи по збору меблів.
При цьому, в її будинку залишився весь матеріал для завершення монтажу фасадів (дверки) кухні, та монтажу ліжка в спальню, прикроватних тумб і весь особистий професійний інструмент та фурнітура позивача.
Відповідач ОСОБА_2 у відзиві також вказує , що позивач у позовній заяві надає відомості, які не відповідають дійсності, зокрема те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, а тому, повинен повернути отримані кошти. В прохальній частині позивач просить стягнути з відповідача усі безпідставно отримані кошти. А надаючи в якості доказу заяву від 18.03.2021 року, існування якої відповідач не заперечує, зазначає, що він поставив меблі, однак, з незалежних від нього обставин завершити роботи не зміг , оскільки до будинку ОСОБА_1 не впускала . Таким чином , позивач у позовній заяві та у доданих нею доказах так і не визначилась, які саме факти позивач має намір довести.
Окрім цього, відповідач вказує, що у зв`язку з тим, що в будинку позивача ОСОБА_1 залишився його робочий інструмент то останній звернувся до правоохоронних органів, про що свідчить долучена ним заява від 01.03.2021р. про вчинення злочину саме ОСОБА_1 .
З урахуванням наведеного у відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Процесуальні рішення по справі.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 25.08.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 від 01.07.2022 року про витребування з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області матеріалів №4287 від 01.03.2021 року та зміни процесуального статусу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бойко Б.Б. та його допит у судовому засіданні у якості свідка.
18.11.2022 року ухвалою суду виправлено описку, допущену в описовій частині ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 травня 2022 року.
06.06.2023 року ухвалою суду задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 про виклик та допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.
25.04.2024 року згідно Ухвали суду відповідачу ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні поданих ним письмових клопотань від 12.01.2024 року про винесення судом окремої ухвали про виділення матеріалів справи стосовно протиправних дій ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , які підпадають під ознаки злочину ст.189 КК України та про винесення судом окремої ухвали про виділення матеріалів справи стосовно протиправних дій ОСОБА_7 , визнання обов`язкової участі у справі ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_6 , з метою обов`язкового допиту у справі.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 у судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Однак, до суду надійшла письмова заява представника адвоката Бойко Б.Б. про розгляд справи без їх участі, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує позивач та просить такі задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документу від 14.05.2024 року та 24.05.2024 року. Про причини неявки суд не повідомляли.
У судове засідання також були викликані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , проте, такі не з`явилися на виклик до суду в черговий раз, відповідачем ОСОБА_2 забезпечені у судове засідання такі також не були.
У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами у попередніх судових засіданнях , відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем та серед видів його діяльності є в тому числі діяльність з кодом - 74.10 а саме : спеціалізована діяльність із дизайну, з кодом 47.59- роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах, діяльність з кодолм 95.24 - Ремонт меблів і домашнього начиння, з кодом 16.23- Виробництво інших деревяних будівельних конструкцій і столярних виробів, діяльність з кодом 31.01- Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі, діяльність 31.02. - Виробництво кухонних меблів,з одом 31.09 - Виробництво інших меблів, з кодом 64.15- Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами.
Також судом встановлено та підтверджено сторонами у судовому засіданні , що між ними, а саме між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено усний договір щодо виготовлення та встановлення меблів (договір підряду).
Сторони домовились, що ОСОБА_2 придбає, доставить та збере меблі погоджені з ОСОБА_1 , в будинку останньої, а саме: кухню вартістю 3700 доларів США + 400 доларів США; стільницю - 1200 доларів США; ліжко малої кімнати - 930 доларів США; ліжко з під світкою - 990 доларів США; ліжко спальне - 1980 доларів США з прикро ватними тумбами (2 шт); комод - 940 доларів США (до спального ліжка з тумбами); гардеробні - 2750 (1480+1460) доларів США; прикроватні тумби 4 шт 700 доларів США, що підтверджується написаним власноручно відповідачем списком на аркуші паперу, який долучений позивачем до позовної заяви ( том 1 а.с. 6).
Для виконання умов усного договору, відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 завдаток в розмірі 10 000 доларів США для виготовлення кухні, ліжок з комодом (том. 1 а.с. 5).
У позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається в тому числі і на норми ст. 1212, 1213 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
У силу вимог ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з положеннями ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Таким чином, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу та має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).
У порядку, визначеному ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
З огляду на положення статей 11, 202, 509, 626 ЦК України достатньою підставою для набуття (збереження) майна може бути укладений між відповідними особами договір. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.
Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України визначено випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Так, згідно із ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна та які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України ).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Отже, норми ст.1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів), що виключає можливість застосування до відповідних правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 564/1814/15-ц (провадження № 61-4804св18).
У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно позивачу.
Як стверджує позивач ОСОБА_1 , що 24 жовтня 2020 року між нею та відповідачем ОСОБА_9 було досягнуто усної домовленості, відповідно до якої останній зобов`язався виготовити та встановити кухню вартістю 3 700 дол. США +400 дол. США; стільці - 1200 дол. США; ліжко мале - 930 дол. США; ліжко з під світкою - 990 дол. США; ліжко спальне - 1980 дол. США; прикроватиий комод - 940 дол. США; гардеробна - 2 750 (1480 + 1460) дол. США; прикроватні тумби - 700 дол. США.
Відповідач стверджує, що не спростовано позивачем, що між ними було досягнуто домовленості щодо об`єкту робіт.
На виконання даного усного договору позивачем було надано відповідачеві 10 000 доларів США, як завдаток для виготовлення кухні, ліжок з комодом, що підтверджується розпискою відповідача від 24.10.2020 року.
У свою чергу, на виконання цієї домовленості відповідачем було виготовлено та встановлено у визначеному сторонами місці, а саме: ліжко в малу кімнату, письмовий стіл в дитячій (де ліжко в малій кімнаті), велику гардеробну (до ліжка в малій кімнаті), малу гардеробну, ліжко з підсвіткою, комод в комплекті з приліжковими тумбами (2шт), матраци до ліжок (4шт), повний корпус кухні з вмонтованими механізмами та системами, з вбудованою та вмонтованою нами технікою, а саме: духова та мікрохвильова печі. Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін, а також долученими до матеріалів справи фотознімками.
Згідно ч.1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між позивачем та відповідачем був укладений усний договір підряду, за яким сторони правочину вчинили конклюдентні дії спрямовані на виконання досягнутої домовленості, зокрема відповідач виконав роботу по виготовленню та встановленню меблів на замовлення позивача, а остання, у свою чергу, надала відповідачеві завдаток за таку роботу.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.
Якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором (ч. 1 ст. 858 ЦК України).
Так, між сторонами виник спір, а саме позивач у позовній заяві стверджує про невиконання відповідачем своїх зобов`язань.
При цьому, до матеріалів позовної заяви відповідчем долучені також фотознімки, відеозаписи, які відповідач фіксував на власні технічні засоби під час встановлення меблів в будинку позивача ОСОБА_1 за її участі, саме з місця встановлення ним виготовлених меблів .
На підтвердження вказаного факту виконання робіт з встановлення меблів в будинку позивача ОСОБА_1 , відовідачем також надано довідку про результати проведення перевірки по зверненні ОСОБА_2 , яке зареєстроване в ІТС ІПНП Ужгородского РУП від 11.03.2021р. з якої встановлено судом , що відповідач ОСОБА_2 під час встановлення меблів в будинку ОСОБА_1 в м.Ужгород в березні 2021року , що знаходиться по АДРЕСА_2 , було залишено ним інструменти з виготовлення меблів. Дані докази не заперечувалися і не були спростовані , як позивачем ОСОБА_1 так і її представником ОСОБА_10 в судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи твердження позивача, що відповідач ОСОБА_2 відмовився від виконання своїх зобов`язань щодо виготовлення та встановлення меблів у будинку позивача, то такі спростовуються наданими відповідачем доказами і суд приймає до уваги, що меблі, які були за усною угодою замовлені позивачем, були виготовлені та встановлені в будинку позивача за адресою: в АДРЕСА_2 .
Зокрема, доказів на спростування вказаних вище обставин матеріали справи не містять.
Натомість, з долучених письмових пояснень представника ОСОБА_1 - адвоката Бойко Б.Б., які отримані слідчим Білецький І. ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 11.03.2021року встановлено, що в ході виконання робіт , а саме : встановлення меблів в будинку ОСОБА_1 виконавцем ОСОБА_2 такі роботи виконувались невчасно і використовувались неякісні та не відповідні до усного договору матеріали та останньому було запропоновано надати кошторис виконаних робіт.
Поряд з цим, відповідно ч. 4 ст. 853 ЦК України, у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.
Однак, на виконання вказаних норм ні позивачем, ні його представником ОСОБА_7 не було заявлено вимоги про проведення відповідних експертиз. Доказів протилежному суду не надано.
З огляду на вищевказане, відсутні підстави вважати, що відповідач, як набувач спірних коштів, збагатився за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відтак, посилання позивача ОСОБА_1 на вимоги ст.1212, 1213 ЦК України суд вважає безпідставними та не доведеними належними та допустимими доказами.
Разом з тим, згідно ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу . Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 655 ЦК України визначено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.
Зокрема, ч. 1 ст. 670 ЦК України визначено , що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Приписами ст. 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Згідно частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частина третя статті 653 ЦК України).
Крім цього , договір підряду між позивачем та відповідачем був укладений в усній формі, а відтак, суд позбавлений можливості встановити його умови щодо строків виконання робіт, якості, форми, виду матеріалів з яких повинні були виготовлені меблі, тощо.
Згідно із ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Зокрема, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
З аналізу наведених вище норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову; тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
За наведених ище обставин, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.
Керуючись ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист прав споживачів - стягнення передоплати за непоставлений товар - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення суду складено та проголошено 10.06.2024 року о 14 год. 50 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул