Справа № 497/465/24
Провадження № 2/497/311/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.,

секретаря - Божевої І.Д.,

без участі сторін,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Болградської міської ради Одеської області в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 року голова органу опіки та піклування Болградської міської ради Димитрієв С. звернувся до суду з позовом та просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також призначити (стягнути) з відповідача аліменти на утримання дітей.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.11.2023 року на мобільний номер начальника ССД Болградської міської ради надійшла інформація про те, що мати малолітніх дітей, ОСОБА_4 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та у квартирі не має умов проживання для дітей. У зв`язку з вищезазначеним, начальник спільно зі старшим інспектором ювенальної превенції Алексєєвою А.В. 23.11.2024 року біля 19:00 години виїхали за даною адресою. В ході інспектування ними було виявлено, що в однокімнатній квартирі не має світла, опалення, газу, води, у приміщенні скрізь брудні дитячі речі, не має постільної білизни, засобів гігієни та продуктів харчування. Малолітній ОСОБА_2 , був сильно наляканий і сидів у куртці, в легких штанях від піжами, без шкарпеток. ОСОБА_3 , у легкому костюмі знаходилася на руках у матері, відповідача, та сильно кричала. Зі слів ОСОБА_2 , дитина плакала тому, що була голодна. В результаті бесіди з ОСОБА_2 , також з`ясовано, що старша сестра ОСОБА_1 втекла до тітки тому, що мати дуже агресивно поводилась та застосовувала фізичну силу відносно сестри, у зв`язку з алкогольним сп`янінням, саме це стало приводом термінового вилучення дітей. Наказом служби у справах дітей Болградської міської ради від 24.11.2023 року діти були взяті на облік, як особи, які опинилися у складних життєвих обставинах, а рішенням виконавчого комітету від 29.11.2023 року №435 було прийнято рішення «Про доцільність відібрання малолітніх дітей» у відповідача. Діти були влаштовані до відповідних закладів до вирішення питання щодо позбавлення матері батьківських прав. Мати малолітніх дітей неодноразово була попереджена про відповідальність за неналежне виховання за забезпечення дітей. Протягом року сім`ї надавалась гуманітарна допомога у вигляді продуктів харчування, речей та засобів гігієни. З 23.11.2023 року по день звернення до суду з цією позовною заявою відповідач неодноразово приходила до служби у справах дітей в стані алкогольного сп`яніння (02.01.2024, 08.01.2024, 15.01.2024, 09.02.2024, 12.02.2024), сперечалась зі спеціалістами служби, поводилась агресивно, висловлювалась нецензурною лайкою. Сім`я відповідача з 10 травня 2022 року, знаходиться на обліку у спеціалістів КУ «Центр надання соціальних послуг», як сім`я що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. Фахівцями проводилась робота з інформування, консультування щодо позитивного соціально-психологічного клімату в сім`ї, сприяння навчання та розвитку дітей та надано послугу екстрено (кризове) втручання у зв`язку з фактом вчинення домашнього насильства між матір`ю дітей та її співмешканцем. Протягом року сім`ї надавалась гуманітарна допомога - продукти харчування, речи та засоби гігієни. Також, комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради Одеської області, два рази на тиждень забезпечувала сім`ю гарячими обідами. Неодноразово мати була попереджена про відповідальність за неналежне виховання та забезпечення малолітніх дітей. Також було роз`яснено, що для повернення дітей матері потрібно створити належні умови проживання та забезпечення малолітніх дітей. 02.02.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей розглядалося питання доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей, під час якого відповідач розповіла, що отримавши останню суму державної допомоги у розмірі 33 000,00 грн. вона орендувала іншу квартиру до початку березня, у попередній квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , відключене світло, не має води, газової плити та балону. Є борг по адміністративним протоколам в сумі 5763,96 грн., борг по світлу складає 16 000,00 грн., борг управлінню соціального захисту населення Болградської адміністрації складає 11 070,53 грн. Старші діти також підтверджують, що мати зловживає спиртними напоями, під час яких веде себе дуже агресивно відносно дітей та застосовує фізичну силу відносно старшої дочки ОСОБА_1 , іноді залишає її, щоб вона доглядала за молодшими і тоді ОСОБА_1 не відвідує школу. З метою захисту малолітніх дітей та надання їм відповідного статусу, орган опіки та піклування звертається до суду з цім позовом.

Ухвалою судді від 06.03.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Надалі судом було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача - начальник Служби у справах дітей Болградської міської ради Мохначева М.М., яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності за №980/02-12 від 12.06.2023 року (а.с.99) надала заяву, в який просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 надала в судове засідання 02.07.2024 року заяву, в який просила провести розгляд справи у її відсутності, позов не визнала, але не надала суду ані відзиву, ані доказів, що підтвердили б її позицію у суді.

Дослідивши матеріали справи надані сторонами, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В силу п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до свідоцтв про народження:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_1 , виданого повторно Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 15 липня 2023 року, на підставі актового запису №163 від 17 серпня 2011 року (а.с.9);

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_2 , виданого повторно Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 15 липня 2023 року, на підставі актового запису №193 від 23 червня 2017 року (а.с.13);

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 , виданого повторно Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 15 липня 2023 року, на підставі актового запису №199 від 24 серпня 2022 року (а.с.16);

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися в м.Болград Одеської області, а дочка ОСОБА_3 в м.Ізмаїл та їх матір`ю вказана ОСОБА_4 , відповідач по справі.

Відомості про батька всіх трьох дітей записані на підставі ч.1 ст.135 СК України, за вказівкою матері, що підтверджується копіями Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України 51 від 15 липня 2023 року (а.с.11), №3 від 15 липня 2023 року (а.с.15), №7 від 15.07.2023 року (а.с.18).

Відповідно до копії наказів начальника служби у справах дітей Болградської міської ради Мохначевої М. №31,32 від 04.05.2022 року малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 взято на облік, як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків з виховання матір`ю ОСОБА_4 та розроблено індивідуальний план соціального захисту дитини, яка опинилась у складаних життєвих обставинах (а.с.74,75).

Надалі, наказом начальника служби у справах дітей Болградської міської ради Мохначевої М. №24 від 04.05.2023 року (а.с.76) дітей знято з обліку, тобто рік вони знаходилися під наглядом органу опіки та піклування та їм надавалась певна допомога.

03 липня 2023 року наказом начальника служби у справах дітей Болградської міської ради Мохначевої М. №35 від 03.07.2023 року після повідомлення від Болградського районного відділу поліції ГУНП України в Одеській області №64/16468 від 30.06.2023 року про те, що громадянка ОСОБА_4 залишила без нагляду своїх малолітніх дітей, вже всі трьох дітей було знову взято на облік, як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.77).

В подальшому наказом начальника служби у справах дітей Болградської міської ради Мохначевої М. №40 від 18.07.2023 року (а.с.78) дітей знову знято з обліку у зв`язку з переїздом сім`ї до села Каракурт.

Так, 23 листопада 2023 року на мобільний номер начальника служби у справах дітей Болградської міської ради надійшла інформація про те, що мати малолітніх дітей, ОСОБА_4 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 немає умов для проживання дітей.

У зв`язку з вищезазначеним, начальник Мохначева М.М. спільно зі старшим інспектором ювенальної превенції Алексєєвою А.В. , 23 листопада 2024 року біля 19:00 години виїхали за даною адресою. В ході обстеження житла з`ясовано, що в однокімнатній квартирі не має світла, опалення, газу, води, у приміщенні скрізь брудні дитячі речі, не має постільної білизни, засобів гігієни та продуктів харчування. Малолітній ОСОБА_2 , був сильно наляканий і сидів у куртці, в легких штанях від піжами, без шкарпеток. ОСОБА_3 , у легкому костюмі знаходилася на руках у матері, відповідача, та сильно кричала. Зі слів ОСОБА_2 , дитина плакала тому, що була голодна. В результаті бесіди з ОСОБА_2 , також з`ясовано, що старша сестра ОСОБА_1 втекла до тітки тому, що мати дуже агресивно поводилась та застосовувала фізичну силу відносно сестри, у зв`язку з алкогольним сп`янінням, саме це стало приводом термінового вилучення дітей.

24 листопада 2023 року спеціалістами служби у справах дітей Болградської міської ради були складені акти оцінки рівня безпеки дітей (а.с.26-34, 35-43, 44-52). Діти тимчасово проживали у тітки поки фахівці служби збирали документи для влаштування дітей до державних закладів.

Наказом служби у справах дітей Болградської міської ради №67 від 24 листопада 2023 року діти були взяті на облік, як особи, які опинилися у складних життєвих обставинах (а.с.79), а рішенням виконавчого комітету №435 від 29 листопада 2023 року було прийнято рішення «Про доцільність відібрання малолітніх дітей» у відповідача (а.с.53).

Рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради від 29 листопада 2023 року №439 було прийнято рішення «Про влаштування малолітньої ОСОБА_3 до комунального некомерційного підприємства «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» (а.с.55), а рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради від 29 листопада 2023 року №440 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.54).

Діти були влаштовані до відповідних закладів до вирішення питання щодо позбавлення матері батьківських прав. Мати малолітніх дітей неодноразово була попереджена про відповідальність за неналежне виховання за забезпечення дітей. Протягом року сім`ї надавалась гуманітарна допомога у вигляді продуктів харчування, речей та засобів гігієни. З 23.11.2023 року по день звернення до суду з цією позовною заявою відповідач неодноразово приходила до служби у справах дітей в стані алкогольного сп`яніння (02.01.2024, 08.01.2024, 15.01.2024, 09.02.2024, 12.02.2024), сперечалась з працівниками служби у справах дітей, поводилась агресивно. Тобто з травня 2022 року сім`я знаходилася на обліку у служби, та під наглядом певних органів, їм надавалася як гуманітарна допомога, але певних плодів це не дало, відповідач ОСОБА_4 не виправила ситуацію, не зробила певних заходів для покращення умов проживання та утримання дітей.

Згідно характеристики від 04.01.2024 року на ОСОБА_4 за час проживання у м.Болграді зарекомендувала себе погано. Зловживає спиртними напоями, з сусідами та в родині систематично створює сварки. Має одну судимість, схильна до правопорушень, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.173, 178 ч.1, ст.173-2 ч.1, ст.184 ч.1 КУпАП (а.с.92).

Працівниками служби у справах дітей неодноразово досліджувалися умови проживання відповідача з дітьми, за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , але завжди умови не відповідали санітарним нормам та в квартирі не було ані світла, ані опалення, ані продуктів харчування, про що складені акти №28 від 03.05.2022 року, №54 від 17.07.2023 року, №49 від 30.06.2023 року, №92 від 24.11.2023 року (а.с.20, 21, 22, 23).

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Болградської міської ради, з метою захисту прав та інтересів дітей, запобігання бездоглядності, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно усіх трьох дітей (а.с. 90 на звороті - 91). Висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області №48 від 08.02.2024 року (а.с.90).

Відповідач повідомила суд, що офіційно працевлаштувалася, але доказів цьому твердженню не надала, характеристики з місця роботи не надала, також зазначила, що на даний час не має постійного житла, де зможе забезпечити дітям всі умови для проживання та виховання, вона відвідує дітей у закладах, куди вони були влаштовані, підтримує з ними зв`язок, та хоче їх забрати.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Статтею 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права та інтереси батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто особа має повністю розуміти наслідки своєї винної поведінки.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України ).

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» (CASE OF MAMCHUR v. UKRAINE) від 16 липня 2015 року).

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлені обставини справи щодо поведінки матері дітей, поданих доказів, висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, поведінки відповідача, яка до цього часу не вирішили питання, щодо постійного житла, яке необхідно облаштувати для дітей, а також неодноразово з`являлася до суду та органу опіки та піклування на підпитку, суд вважає, що наявні підстави для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав.

Щодо вимоги про стягнення аліментів, то суд зауважує наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Необхідно відмітити, що за положеннями ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне положення відповідачів.

Зі змісту ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, яка не може перевищувати 1/2 частку від заробітку та доходу.

Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідачки, на користь дитячих державних закладів, в яких будуть виховуватись діти чи на користь опікуна на утримання дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 аліментів в загальному розмірі 1/2 частини всіх її доходів, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але так як діти знаходяться в різних установах, або можуть знаходитися в подальшому в різних установах або у опікунів, суд вважає необхідним визначити окремі частки на кожну дитину, тому стягує на кожну дитину по 1/6 частині (1/2 / 3 = 1/6), починаючи з дня набрання рішення з законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Суд роз`яснює відповідачці, що відповідно до ст. 168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».

Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись положенням ст.ст.2,81,263-265,352,354 ЦПК України; п. 2 ч.1 ст.164, ст.ст.165, 166, 180, 181 СК України; ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402; ч.2 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 27 вересня 1991 року; принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року; Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, суд,- -

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування Болградської міської ради Одеської області в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженку м.Болград Одеська області, РНОКПП НОМЕР_4 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей:

- дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на користь опікуна, або закладу де буде перебувати дитина, на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючі з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на користь опікуна, або закладу де буде перебувати дитина, на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючі з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на користь опікуна, або закладу де буде перебувати дитина, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючі з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

На підставі вимог ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца