05 липня 2024 року місто Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
ВСТАНОВИВ:
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на його користь відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаною з регламентною виплатою в сумі 78 877 грн. 29 коп.
Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 04 серпня 2022 року о 11 год. 30 хв. в м. Рівне на перехресті вулиць Князя Володимира - Жоліо Кюрі - Григорія Сковороди, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «SKODA OCTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_3 . В результаті дорожнього-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. При цьому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено потерпілому грошові кошти в розмірі 78 877 грн. 29 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 78 877 грн. 29 коп.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 13 червня 2024 року представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Також просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання.
Згідно відповіді № 637725 з Єдиного державного демографічного реєстру від 12 червня 2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
02 липня 2024 року до суду повернулася не врученою судова повістка для відповідача на 05 липня 2024 року з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участів судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом, 04 серпня 2022 року о 11 год. 31 хв., на перехресті вулиць Князя Володимира - Жоліо Кюрі - Григорія Сковороди, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307», номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила проїзду перехресть, при повороті ліворуч, та не пропустив автомобіль, номерний знак НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку, змусивши різко загальмувати та змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку.
Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність потерпілого, власника автомобіля «SKODA OCTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до полісу №ЕР/206737222 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ «СГ «Оберіг», що є діючим членом МТСБУ. Натомість, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена страховим полісом.
04 серпня 2022 року водій ОСОБА_2 подав до ТДВ «СГ «Оберіг» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, до якої приєднав схему дорожньо-транспортної пригоди, на якій зображено траєкторію руху транспортних засобів, зокрема внаслідок створення аварійної обстановки ОСОБА_1 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , щоб запобігти зіткненню, змушений був маневрувати і здійснив наїзд на паркан, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
04 серпня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.
29 листопада 2022 року відповідачу ОСОБА_1 було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка відповідачем не виконана.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
За умовами ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 21.4. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль потерпілої особи, сталася з вини відповідача, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, останній зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в порядку регресу.
За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача шкоду в порядку регресу в розмірі 78 877 грн. 29 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп.
Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРIШИВ:
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в розмірі 78 877 (сімдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят сім) гривень 29 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 05 липня 2024 року.
Суддя О.О. Першко