Справа № 296/5728/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського райсуду м. Житомир Драч Ю.І. дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради про відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира через свого адвоката Мелешко Максима Андрійовича з позовом до Комунального підприємства «інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради про відшкодування майнової шкоди в сумі 61800,00 грн. та витрати на проведення оціночних послуг в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 справу передано судді Драч Ю.І.

З 22.06.2024 по 28.06.2024 суддя Драч Ю.І. перебував у відпустці, у зв`язку з чим розгляд справ не здійснювався.

Відповідно до ст.124 Конституції закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом. 5.4. Поняття «суд, установлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання всіх правил юрисдикції та підсудності.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4,45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Наведена норма підлягає застосуванню, якщо позов подано внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, доходить висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі виходячи з наступного.

Так, з матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 12.11.1997 року належав кіоск № НОМЕР_1 , який використовувався нею, як фізичною особою підприємцем для здійснення підприємницької діяльності та був утилізований відповідачем у справі, що спричинило, на думку позивача, шкоду, як вона оцінює в 61800,00 грн.

Разом з цим встановлено, що постановою Корольовського районного суду (як адміністративного суду) від 20.01.2015 у справі № 296/1882/14-а визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.06.2013 року № 275 " Про демонтаж металевих конструкцій" в частині включення до переліку металевих конструкцій, які підлягають демонтажу кіоски у кількості чотирьох штук за № № 694, 748, 1271, 1377, які визначені в п.13 Додатку до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.06.2013 року № 275. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015. Рішення набрало законної сили 31.03.2015.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що позивачу, як фізичній особі підприємцю належав кіоск № НОМЕР_1 , який використовувався нею для здійснення підприємницької діяльності та ОСОБА_1 домоглася визнання незаконним демонтажу вказаного кіоску. Разом з цим, кіоск № 748 був утилізований чим, на думку позивача завдано шкоди в сумі 61800,00 грн., тому суд вважає, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства

За приписами п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись п.1,5 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі №296/5728/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради про відшкодування шкоди.

Роз`яснити, що розгляд справи віднесено до господарської юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту цієї ухвали.

Суддя Ю. І. Драч