Провадження № 2/761/671/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Дем`янчук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивачка звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 68 299,30 грн. та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 10.09.2017 о 14.10 год. позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з НОМЕР_1 , на перехресті вул. Якіра та вул. Моісеївська у м. Харкові, в порушення п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, не вірно вибрала безпечну швидкість руху, скоїла зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21102», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою Московського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року визнано ОСОБА_1 , провадження відносно якої закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

03.08.2018 ОСОБА_2 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальних збитків, яка складає 68 299,30 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1015,20 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. та судові витрати в розмірі 2466,00 грн..

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.10.2019 рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 змінено. Доповнено резолютивну частину рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 реченням наступного змісту: «Зобов`язати ОСОБА_2 після отримання з ОСОБА_1 відшкодування матеріальних збитків в сумі 68 299,30 грн. передати їй залишки пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ 21102», номерний знак НОМЕР_2 . В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін».

Позивачка зазначає, що нею повністю відшкодовано ОСОБА_2 матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 68 299,30 грн..

Зазначає, що на момент настання ДТП відповідальність позивачки була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» відповідно до Поліса № АК/6629213.

Вказує, що 11.09.2017 позивачка направила на адресу ПрАТ «Європейський страховий союз» та повторно 12.09.2017 на електронну адресу страхової повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Позивачка просила суд стягнути з ПрАТ «Європейський страховий союз» на її користь кошти в сумі 68 299,30 грн., сплачені потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В..

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків в позовній заяві, які були усунені позивачкою 21.05.2021 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2021 відкрито провадження у вказаній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.07.2023 року витребовано у ПрАТ «Європейський страховий союз» інформацію стосовно повідмлення ОСОБА_1 ПрАТ «Європейський страховий союз» про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 10.09.2017. Однак, витребувана судом інформація на адресу суду направлена не була.

У судове засідання позивачка не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 04.05.2017 між позивачкою ОСОБА_1 та ПрАТ «Європейський страховий союз» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6629213, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з НОМЕР_1 .

10.09.2017 о 14.10 год. позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з НОМЕР_1 , на перехресті вул. Якіра та вул. Моісеївська у м. Харкові, в порушення п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, не вірно вибрала безпечну швидкість руху, скоїла зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21102», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Московського суду м. Харкова від 26.04.2018 по справі № 643/13929/17 закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

03.08.2018 ОСОБА_2 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальних збитків, яка складає 68 299,30 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1015,20 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. та судові витрати в розмірі 2466,00 грн..

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.10.2019 рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 змінено. Доповнено резолютивну частину рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 реченням наступного змісту. Зобов`язати ОСОБА_2 після отримання з ОСОБА_1 відшкодування матеріальних збитків в сумі 68 299,30 грн. передати їй залишки пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ 21102» номерний знак НОМЕР_2 . В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виконавчий лист №643/10639/18, виданий 14.11.2019 Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальних збитків у розмірі 68 299,30 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1015,20 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. та судові витрати в розмірі 2466,00 грн., перебував на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у містах Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до постанови головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у містах Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єрмак Г.В. від 13.10.2020 виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 643/10639/18 виданого 14.11.2019 Московським районним судом м. Харкова, закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.

Позивачка звернулась до страхової компанії, у якій вона застрахував свою цивільно-правову відповідальність, - ПрАТ «Європейський страховий союз», з метою компенсації своїх витрат, понесених при відшкодуванні потерпілому матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

Проте, дана вимога позивачки залишилась без виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 №85/96 ВР, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Положеннями ст.979 ЦК України, передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1). життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2). володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3). відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV є спеціальним у сфері страхування цивільно-правової відповідальності, яка здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників шляхом здійснення такого відшкодування страховиком при настанні страхового випадку.

Нормами ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Положеннями ст.25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

П.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2019, яке було змінене в частині постановою Харківського апеляційного суду від 17.10.2019 позивачкуОСОБА_1 притягнуто до цивільно-правової відповідальності у вигляді покладення обов`язку відшкодування потерпілому ОСОБА_2 матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральної (немайнової) шкоди.

Отже, згадана вище дорожньо-транспортна пригода підпадає під всі ознаки страхового випадку.

11.09.2017 позивачкою на адресу ПрАТ «Європейський страховий союз» направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Ухвалою суду від 21.07.2023 витребовано у ПрАТ «Європейський страховий союз» інформацію стосовно повідомлення ОСОБА_1 ПрАТ «Європейський страховий союз» про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 10.09.1017 за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля SuzukiGrandVitara, д.н. НОМЕР_1 відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/6629213 від 04.05.2017.

Однак дана вимога не була виконана, ПрАТ «Європейський страховий союз» не надіслано на адресу суду витребовувану судом інформацію.

Таким чином, суд приходить до висновку, що про страхову подію відповідача було належним чином повідомлено.

Потерпілий ОСОБА_2 із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика не звертався.

Ст.22 п.22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

П.36.4. ст. 36 цього ж Закону, разом з іншим, визначено, що страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ).

В постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року, що ухвалена у справі №6-2808цс15, наведено правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

До того ж, відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 20.10.2016 року в справі № 6-954цс16, особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За наведених обставин та вимог закону, суд погоджується з позивачем, що він вправі заявити до відповідача вимогу про відшкодування коштів, виплачених потерпілому на відшкодування заподіяної шкоди.

Заявлений позивачем розмір відшкодування коштів, виплачених потерпілому в якості матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, не виходить за межі ліміту відповідальності страховика, визначеного полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6629213 від 04.05.2017.

Як вбачається зі змісту п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, тобто сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача має бути зменшена на суму франшизи.

Зважаючи на вищевикладене, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 840,80 судового збору, сплаченого останньою при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст.ст.2-5, 11-13, 141, 258, 259, 263, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 979, 980, 990 ЦК України, Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 №85/96 ВР, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (, місцезнаходження: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд.18-В, офіс 4) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошові кошти в сумі 68299 (шістдесят вісім тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн 30 коп., судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Сіромашенко