РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Станіславчицької сільської ради про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивачка ОСОБА_1 1 травня 2024 року звернулась до суду з цим позовом і вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 ..

Після її смерті спадщину прийняв її син - батько позивачки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька позивачка, як єдиний спадкоємець, прийняла спадщину, оскільки інші спадкоємці від прийняття спадщини в нотаріальній конторі відмовились. В нотаріальній конторі 24 червня 2022 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль «Skoda Octavia», 2005 року випуску. Окрім автомобіля, спадковим майном також є земельна частка (пай) у КСП "Кацмазів" с. Кацмазів Жмеринського району, площею 1,3993 га, яка рахується за померлою ОСОБА_2 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії РП №031164, виданого на підставі розпорядження Жмеринської РДА від 11 серпня 2000 року №164. Батько позивачки ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері, однак, не оформивши своїх спадкових прав, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна батька, а тому звернулась до приватного нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з автомобіля, а також отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Кацмазів" с. Кацмазів Жмеринського району, що належала ОСОБА_2 , в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Тому ОСОБА_1 звертається з даним позовом до суду, у якому просить визнати в порядку спадкування за законом право власності земельну ділянку площею 1,3993 га (рілля), кадастровий номер: :03:001:0131, розташовану на території Кацмазівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, яка рахувалась за ОСОБА_2 , спадщину після якої прийняв ОСОБА_3 , але не встиг оформити своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування своєї позиції позивачка надала копії документів, які посвідчують особу її особу, родинні стосунки, копії свідоцтв про смерть баби та батька, копії документів, які підтверджують, що за ОСОБА_2 рахується земельна частка (пай), копії витягів зі спадкового реєстру, а також копію постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у її відсутність (а.с.107).

Позиція відповідача

Представник відповідача Станіславчицької сільської ради відзиву на позов не надав, в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не з`явився (а.с.48).

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа передана до провадження судді 1 травня 2024 року, що видно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.41).

Ухвалою від 3 травня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою зобов`язано нотаріальну контору та приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу надати суду копії спадкових справ після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.42).

Від позивачки ОСОБА_1 8 травня 2024 року надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність (а.с.44).

З Другої Жмеринської державної нотаріальної контори надійшло повідомлення про те,що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась (а.с.45).

Представник відповідача Станіславчицької сільської ради 13 травня 2024 року отримав надіслані судом копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатками, про що міститься підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.48).

Підготовче провадження закрите ухвалою суду від 20 травня 2024 року, а справа призначена до судового розгляду (а.с.49).

Копія спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 надійшла до суду 21 травня 2024 року (а.с. 51-104).

Від позивачки ОСОБА_1 28 червня 2024 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутність (а.с.107).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин.

Досліджуючи факти та питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що відповідно до копії паспорта позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка та зареєстрована у АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

Згідно з копіями свідоцтв про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 - в с. Кацмазів Жмеринського району (а.с. 7).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Кацмазів Жмеринського району, батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , уродженець с. Кацмазів Жмеринського району, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луцьк Волинської області (а.с.8).

Позивачка, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Луцьк, батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_6 , що видно з фотокопії свідоцтва про народження (а.с.10).

ОСОБА_7 29 вересня 2007 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб (а.с.11).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 1 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Юхименко І.В. зареєстровано спадкову справу до майна ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно з розпорядженням Жмеринської РДА від 13 листопада 2006 року № 598 "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам членам реформованого КСП «Кацмазів» с. Кацмазів та «списком померлих власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Кацмазів» с. Кацмазів Жмеринського району, земельні ділянки яких будуть передаватися у власність спадкоємцям, після оформлення права на спадщину» під п/н № НОМЕР_1 за ОСОБА_2 закріплена земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 1,3993 га, на підставі сертифікату РН-031164 (а.с.15-17).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка ОСОБА_1 24 червня 2022 року отримала свідоцтво на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , яка складається з автомобіля «Skoda Octavia», 2005 року випуску (а.с.18).

У відповідь на адвокатський запит Відділ № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повідомив, що відповідно до виписки з рішення загальних зборів членів КСП «Кацмазів» Жмеринського району, протокол №2 від 20 люютого 2000 року про затвердження списків членів КСП «Кацмазів», які були пропущені в списках на одержання сертифікату на земельну частку (пай), під п/н НОМЕР_3 рахується ОСОБА_2 . Під номером 809 від 17 серпня 2000 року на ОСОБА_2 зареєстровано сертифікат серії НОМЕР_4 , на підставі розпорядження Жмеринської РДА №164 від 11 серпня 2000 року . При державній реєстрації земельної ділянки в Національній кадастровій системі земельній ділянці №122 було присвоєно кадастровий номер :03:001:0131 (а.с.19)

Згідно з постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу від 14 березня 2024 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Кацмазів», яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадщину після якої прийняв, але не оформив своїх спадкових прав ОСОБА_3 , оскільки правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) відсутні (а.с.21).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, площею 1,3993 га, за адресою С. Кацмазів Жмеринського району, вартість земельної ділянки 109005 грн (а.с.22-39).

Відповідно до копії спадкової справи №19/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з автомобіля «Skoda Octavia», 2005 року випуску (а.с. 31-63).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а також не заперечені відповідачем.

Надані позивачкою докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається.

Юридична кваліфікація встановлених обставин.

Суд також установив, що інших спадкоємців та особи, яка має право на обов`язкову частку у спадковому майні крім позивачки немає, що підтверджується копією спадкової справи.

Згідно зі статтею 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті.

У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька.

Відповідно до статті 5 ЗК України (в редакції 1990 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Відповідно до статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частин першої, другої третьої та п`ятої статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Згідно з частиною другою статті 22 ЗК України, до земель сільськогосподарського призначення належить, зокрема, рілля. Згідно з частиною третьою статті 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення, зокрема особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною п`ятою та шостою статті 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також враховуються іншими судами при застосуванні таких норм прав.

Право спадкодавця на земельну частку (пай) підтверджується інформацією начальником Відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, однак правоустановлюючий документ, як то сертифікат про право на земельну частку (пай) відсутній, що не дало можливості нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно.

Отже, право покійної ОСОБА_2 на земельну частку (пай) входить до складу спадщини, це право не припинилось внаслідок її смерті, воно переходить до спадкоємців та може бути успадковане.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

У відповідності до пункту 17 Розділу X Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Виходячи з вищенаведеного, позивачка може претендувати на визнання за нею права на земельну частку (пай), яке мала покійна ОСОБА_2 , а не право власності на таку земельну ділянку, оскільки при житті спадкодавиця мала тільки право на пай, яке вона за життя не реалізувала.

Тому позов підлягає частковому задоволенню, і за позивачкою слід визнати право на земельну частку (пай).

Висновки суду

Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; керуючись принципами розумності, справедливості, виваженості та добросовісності, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про часткове задоволення позову, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Керуючись статтями 259, 263 ЦПК України, на підставі статей 315, 1216, 1217, 1218,1225 ЦК України, статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Станіславчицької сільської ради про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,3993 га (рілля), кадастровий номер: :03:001:0131, розташовану на території Станславчицької (колишньої Кацмазівської) сільської ради Жмеринського району Вінницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка рахується за ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якої прийняв її син ОСОБА_3 , але не оформивши своїх спадкових прав, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позову щодо визнання права власності - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його винесення.

Ім`я (найменування) сторін

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент. номер НОМЕР_5 , мешканка та зареєстрована АДРЕСА_1 .

Відповідач Станіславчицька сільська рада Жмеринського району Вінницької області, вул. Центральна, 4, с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ