Справа № 541/1052/24
Номер провадження 2-др/541/6/24
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
04 липня 2024 року м.Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Шатілової Л.Г.,
за участю секретаря судового засідання Гуриної В.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представник відповідача адвоката Видюк Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород в режимі відеоконференції заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Видюк Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Видюк Д.В. звернувся до суду із заявою, у який просить ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень 00 копійок.
На обґрунтування заяви зазначив, що 05.06.2024 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області у цивільній справі №541/1052/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання матері було ухвалено рішення. Даним рішенням не вирішено питання про судові витрати, в тому числі витрати, які були понесені відповідачем ОСОБА_2 , які складаються із витрат на правничу допомогу на загальну суму 7000,00 грн, що підтверджується копією договору про надання правничих послуг від 15.04.2024 року, квитанцією №06.09/2022 від 15.04.2024 року про сплату 7000 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення заяви, вважала безпідставною вимогу про стягнення 7000 грн. Зазначила, що на одне судове засідання адвокат не з`явився, крім того, надав суду ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва, яка на її думку є недійсною. Просила відмовити в задоволені заяви повністю
Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Видюк Д.В. підтримав свою заяву, просив її задоволити.
Суд, дослідивши та оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року по справі № 541/1052/24 (провадження 2/541/558/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В ході розгляду справи, до початку судових дебатів, представник відповідача заявив клопотання про вирішення питання про стягнення на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 - 3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Дана норма кореспондується із приписами ч.8 ст.141 ЦПК України, яка визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Така правова позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад у справах № 922/445/19, № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18.

Згідно матеріалів справи, вбачається, що правова допомога відповідачу надавалась на підставі договору про надання правової допомоги від 15.04.2024, де в п.4.1. вказано, що вартість послуг по даному Договору визначається в Додатку №1, що є невід`ємною частиною договору. Додаток № 1 до договору суду не надано. Згідно акту №07-06/24 від 07.06.2024 надання послуг до Договору про надання правничих послуг №б/н від 15.04.2024 року загальна вартість наданих послуг становить 7000 грн.

Відповідно до постанов Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №159/5837/19, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, від 02.12.2020 у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 у справі №554/2586/16, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18 визначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 зазначено, що у разі встановлення у договорі про надання правової допомоги фіксованої суми гонорару надавати детальний опис робіт не потрібно, адже «розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу».

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно зі ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Отже, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, врахувавши обставини справи, фінансовий стан обох сторін, складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд приходить до висновку, що розмір заявлених ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. не відповідають критерію реальності адвокатських витрат зважаючи на наступне.

Згідно акту наданих послуг №07-06/24 від 07.06.2024 до складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката включена послуга консультація 500 грн., підготовка, погодження та відправка відзиву на позов 2000 грн., також включена послуга адвоката за участь у судових засіданнях 13.05.2024 1500 грн ( 1 год. 30 хв.), 29.05.2024 1500 грн (1 год. 30 хв.), 05.06.2024 1500 грн. ( 1 год. 30 хв.). Суд вважає, що вартість послуг адвоката зі складання відзиву на позовну заяву є завищеною, розгляд вказаної справи не вимагав великого обсягу юридичної й технічної роботи та вивчення додаткових джерел права, тому його складання, враховуючи професійну підготовку адвоката, який є фахівцем у галузі права, не може становити такий тривалий час. Крім того, суд вважає явно завищеною вартість послуги адвоката за участь у судових засіданнях оскільки фактично представником відповідача затрачено час на участь у судових засіданнях по даній справі протягом 2 год. 18 хв., а відповідно до актів наданих послуг представник відповідача розрахувала затрачений час 4 години 30 хвилин.

В питанні критеріїв також слід зазначити висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, з урахуванням висловлених позивачем заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до суми 3500,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Відтак заявлені представником відповідача вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 138, 140, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Видюк Дмитра Володимировича задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 ( три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст виготовлений 05.07.2024.

Суддя: Л.Г.Шатілова