Справа № 444/2343/24
Провадження № 2/444/974/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права власності на частку спадкового майна бувшого колгоспного типу двору та частку у майні двору ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися в суд із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права власності на частку спадкового майна бувшого колгоспного типу двору та частку у майні двору. Просять суд позов задоволити з підстав зазначених у позові.

Вважають, що їх право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, просять задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 05.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином завірені (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копії спадкових справ, які заведені після смерті:

1) ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмову заяву, у якій просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладається на думку суду.

Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду від Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на адресу суду надійшли належним чином завірені копії спадкових справ.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини, основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону,виникають з моменту реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону України речові права на нерухоме майно та обтяження,що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до чинного законодавства, що діяло на момент виникнення2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало обояв`язкової реєстрації.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданим Волицькою сільською радою (а.с. 9).

Померла проживала в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значився ОСОБА_5 , членами двору були: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , що стверджено виписками з погосподарської книги Рава-Руської міської ради по Волицькому старостинському округу (а.с.18).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності,положення ст.ст. 17,18 Закону України Про власність щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини,які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин що виникли раніше застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, що мала місце до цієї дати право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам які вибули з членів двору,але не втратили права на частку в його майні, .визначається ,виходячи з того майна, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Оскільки, позивачі та померлі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 значилися в дворі станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року , а тому мають право на рівні частки в майні двору, по 1/5 частині кожний.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст. 563 (в ред. 1963 року) про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

З рішення виконкому №3 Волицької сільської ради від 28.05.2015 року (а.с.20) вбачається, що таким визначечно частку кожного члена бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 і така становить 1/5 частки кожного.

З копії свідоцтва про право власності на майно від 07.08.1989 року (а.с.12) вбачається, що таке зареєстровано на ім`я голови двору, ОСОБА_5 .

Згідно технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 76,8 кв.м, житлова 52.3 кв.м., допоміжна 14.0 кв.м. з господарськими будівлями, що видно з його копії (а.с.21-24).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Волицькою сільською радою (а.с.10) вбачається, що голова двору ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.2015 року (а.с.15) вбачається, що після смерті голови двору ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 успадкувала за заповітом 1/5 частки майна двору.

З копії спадкової справи № 167/2024 року, яка надіслана Жовківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 вбачається, що така відкрита за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 , внучкою померлої. Спрадщина нею прийнята після смерті ОСОБА_4 , що підтверджено наявними в спадковій справі довідками Волицької сільської ради.

З листа Жовківської державної нотаріальної контори від 28.05.2024 року № 711/01-16 (а.с.25) вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину 1/5 частки належної як члену двору померлій ОСОБА_4 із-за відсутності правовстановлюючого документу на ім`я померлої та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на спадкову частку.

Крім того, позивачі як члени бувшого колгоспного типу двору, мають право на рівні частки в майні двору, а саме по 1 / 5 кожний, право власності на належні їм частки майна двору, згідно Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , можливо лише за рішенням суду, а відтак їх право підлягає захисту.

Згідно до ст. ст. 1216 1218 ЦК України (в ред.2003 року) до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України (в ред. 2003 року) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 2/5 частки (дві п`ятих) майна бувшого колгоспного типу двору в будинку АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 76,8 кв.м., житлова 52,3 кв.м., допоміжна 14.0 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель, з яких: 1/ 5 частки з яких в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/5 частки як члена бувшого колгоспного типу двору, з такою ж частиною господарських будівель.

Визнати право власності ОСОБА_2 на 1/5 частки в будинку АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 76,8 кв.м., житлова 52,3 кв.м., допоміжна 14.0 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель.

Визнати право власності ОСОБА_3 на 1/5 частки в будинку АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 76,8 кв.м., житлова 52,3 кв.м., допоміжна 14.0 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 01 липня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.