Справа № 583/1549/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Охтирка Сумської області в режимі відеоконференції (з відповідачкою ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 ) цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Служби у справах дітей Тростянецької міської ради Сумської області, третя особа Служба у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації Сумської області про встановлення факту батьківства,

за участю позивача ОСОБА_3

відповідачки ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

20.04.2021 представник позивача ОСОБА_3 адвокат Анацький О.В. звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2016 року ОСОБА_3 почав спільно проживати без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 у м. Запоріжжя. 22.05.2017 від спільного життя у них народилася дочка ОСОБА_5 , в свідоцтві про народження якої батьком дитини зі слів матері записаний ОСОБА_6 . Навесні 2020 року позивач разом із ОСОБА_4 , їх спільною дочкою ОСОБА_5 , а також дітьми ОСОБА_4 від попереднього шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переїхали на постійне проживання до будинку по АДРЕСА_1 , де малолітня ОСОБА_5 почала відвідувати дитячий дошкільний заклад. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали намір зареєструвати шлюб після закінчення пандемії, оголошеної у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, а після її смерті органом опіки та піклування Великописарівської селищної ради було прийнято рішення про взяття дітей на облік та тимчасове влаштування, як дітей позбавлених батьківського піклування.

ОСОБА_3 , як батько малолітньої ОСОБА_5 , має можливість та виявляє бажання забрати її на виховання, просив встановити факт батьківства, визнати ОСОБА_3 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести зміни до актового запису №97 від 01.06.2017 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, де у відомостях про батька дитини вказати батьком ОСОБА_3 .

Процесуальні дії у справі.

21.04.2021 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.05.2021 з викликом сторін. Крім цього, роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов в строк не пізніше 10.05.2021.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.06.2021закрито підготовче провадження по даній справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду.

17.06.2021 від представника ОСОБА_1 адвоката Сумцова Є.С. надійшли пояснення щодо позову, в яких зазначив, що позов є необґрунтованим та безпідставним, оскільки розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації було створено прийомну сім`ю на базі родини ОСОБА_9 та ОСОБА_1 та влаштовано на їх виховання з 14.01.2021 дітей сиріт ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Умови проживання прийомної сім`ї ОСОБА_1 з дітьми регулярно обстежується соціальними службами. Так, за висновком комісії в прийомній сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_9 створені належні умови для виховання та навчання дітей, у тому числі Милани. Прийомними батьками приділяється достатньо уваги для того, щоб діти почували себе потрібними та захищеними. Зазначені вище аргументи підтверджують той факт, що для Милани прийомною родиною створені якнайкращі умови для проживання, розвитку та виховання. Крім того, просив застосувати строки позовної давності при вирішенні справи /т.с.1 а.с.55-56/.

17.06.2021 від представника відповідача Служби в справах дітей Тростянецької міської ради надійшла заява про застосування строків позовної давності, яку мотивувала тим, що позивач пропустив річний строк звернення з позовом до суду, тому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі /т.с.1 а.с.38/.

07.07.2021 представником позивача адвокатом Анацьким О.В. подано клопотання про поновлення строку позовної давності/ т.с.1 а.с.76-77/.

27.07.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області за клопотанням позивача та його представника по справі призначено судову-генетичну експертизу (ДНК), проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідницькому інституту судових експертиз (юридична адреса: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 26), провадження у справі зупинено /т.с.1 а.с.93-94/.

Постановою Сумського апеляційного суду від 19.10.2021 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сумцова Є.С. залишено без задоволення, ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2021 залишено без змін/т.с.1 а.с.146-147/.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.11.2021 поновлено провадження у справі, замінено експертну установу Київський науково-дослідницький інститут судових експертиз для проведення судово-генетичної експертизи (ДНК) на Харківський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України /т.с. 1 а.с.167/.

27.01.2022 від судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 14.01.2022 за №СЕ-19/121-21/26411-БД у зв`язку з нез`явленням 28.12.2021 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи /т.с. 1 а.с. 176-178/.

У зв`язку із уведенням в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану та неможливістю здійснення правосуддя з об`єктивних причин під час воєнного стану розгляд справи не проводився.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Охтирського міськрайонного суду Сумської області на Шишацький районний суд Полтавської області.

31.08.2022 від судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 27.07.2022 за №СЕ-19/121-21/2969-БД у зв`язку з нез`явленням 06.07.2022, 13.07.2022, 20.07.2022 та 27.07.2022 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи /т.с.1 а.с.191-192/.

З 24.10.2022 розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.10.2022 №60 відновлено територіальну підсудність судових справ Охтирського міськрайонного суду Сумської області.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.12.2022 провадження у справі поновлено, відібрання зразків біологічного матеріалу в ОСОБА_3 та ОСОБА_5 доручено фахівцям Охтирського міжрайонного відділення Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи у встановленому порядку, сторони зобов`язано прибути до Охтирського міжрайонного відділення Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи для відібрання зразків, провадження у справі зупинено /т.с.1 а.с.188/.

28.12.2022 від лікаря судово-медичного експерта Охтирського РВ СМЕ надійшло повідомлення про неможливість відібрання зразків у зв`язку з відсутністю умов для їх відібрання, зберігання та направлення до експертної установи /т.с.1 а.с.195/.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.01.2023 провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження /т.с.1 а.с.196/.

10.04.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області доручено проведення молекулярно-генетичної експертизи, призначеної за ухвалою від 01.11.2021, експертам Харківського науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, провадження у справі зупинено /т.с. 1 а.с. 226-227/.

Постановою Сумського апеляційного суду від 27.06.2023 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сумцова Є.С. залишено без задоволення, ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2023 залишено без змін /т.с.2 а.с.21-22/.

13.07.2023 від судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 26.06.2023 за №СЕ-19/121-23/9242-БД у зв`язку з нез`явленням 06.06.2023 та 14.06.2023 малолітньої ОСОБА_5 для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи /т.с.2 а.с. 40-42/.

14.09.2023 від судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 04.09.2023 за №СЕ-19/121-23/15076-БД у зв`язку з нез`явленням 18.08.2023 та 29.08.2023 малолітньої ОСОБА_5 для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи /т.с.2 а.с.56-57/.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.09.2023 провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження /т.с.2 а.с.61/.

22.09.2023 протокольною ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 /т.с.2 а.с.92/.

19.10.2023 представником ОСОБА_1 адвокатом Сумцовим Є.С. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що для Милани прийомною родиною ОСОБА_1 створені якнайкращі умови для проживання, розвитку та виховання. В інтересах дитини є збереження її родинних зв`язків з братом та сестричкою. Позивачем не надано жодних доказів, які б вказували на його батьківство стосовно ОСОБА_11 . Зазначає, що ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_5 не змогли прибути до експертної установи для відібрання біологічних зразків у призначені дати з поважних причин. Зокрема, апеляційне оскарження ухвали суду від 10.04.2023, перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_11 на лікарняному у період з 06.06.2023 по 15.06.2023, перебування ОСОБА_11 на оздоровленні в дитячому таборі ОСОБА_12 в період з 15.08.2023 по 23.08.2023 включно, а також перебування на лікарняному ОСОБА_1 та ОСОБА_11 в період з 24.08.2023 по 31.08.2023, на підтвердження чого були надані докази, які спростовують твердження позивача про те, що ОСОБА_1 нібито перешкоджає у проведенні відповідної експертизи. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, застосувати строк позовної давності /т.с.2 а.с.103-110/.

19.10.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області призначено судову-генетичну експертизу (ДНК), проведення якої доручено експертам Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (адреса: 40000, м. Суми, вул. Промислова, 8), провадження у справі зупинено /т.с.2 а.с.114/.

15.11.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області поновлено провадження у справі, викладено питання ухвали Охтирського міськрайонного суду від 19.10.2023 в іншій редакції, провадження у справі зупинено /т.с.2 а.с. 131/.

Постановою Сумського апеляційного суду від 28.03.2024 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сумцова Є.С. залишено без задоволення, ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2023 залишено без змін /т.с.2 а.с.178-179/.

04.01.2024 від судового експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 22.12.2023 за №СЕ-19/121-23/15511-БД у зв`язку з нез`явленням 06.12.2023 учасників для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи /т.с. 2 а.с. 205-207/.

17.06.2024 від судового експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 05.06.2024 за №СЕ-19/121-23/5820-БД у зв`язку з нез`явленням 20.05.2024 учасників для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи /т.с.2 а.с.222-224/.

18.06.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області поновлено провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження /т.с.2 а.с.225/.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що він проживав у шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , від спільного життя мають дитину Мілану. З 26.06.2022 року він мобілізований до лав ЗСУ, є військовослужбовцем, на даний час перебуває у відпустці. Дитину ОСОБА_13 вважає своєю донькою. Після смерті дружини матері дитини звернувся до суду про визнання батьківства. Підтвердив, що з ОСОБА_4 проживали як одна сім`я, це може підтвердити його мати та сестра. Зазначив, що експертиза не проведена через не з`явлення ОСОБА_1 до експертної установи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сумцов Є.С., приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відео конференції за письмовою заявою від 28.06.2024 /т.с.2 а.с.37-38/ проти позову заперечував, зазначив, що з дня народження дитини і до смерті матері був час встановити факт батьківства, однак цього зроблено не було. Вважає, що позивачем пропущено строки звернення до суду з вказаним позовом.

В ході судового розгляду відповідачка та її представник адвокат Сумцов Є.С. самовільно залишили зал судового засідання в режимі відео конференції, тому суд зважаючи на те, що справа тривалий період часу перебувала у провадженні суду через затягування розгляду справи саме стороною відповідача ОСОБА_1 та її представника, вважає можливим розгляд справи закінчувати у їх відсутність незалежно від причин, їх право при цьому судом не порушено.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, хоч вказане клопотання представник подав до суду з порушенням строків, визначених у ч. 8 ст. 212 ЦПК України.

Представник Служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації Сумської області та Служби у справах дітей Тростянецької міської радив судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв від них не надійшло.

В зв`язку з тим, що справа тривалий час перебувала на розгляді через те, що сторона відповідача ухилилася від виконання експертизи, зволікала з розглядом справи, оскаржуючи кожну ухвалу суду, судом було задоволено клопотання позивача про допит свідків у відповідності до положень ст. 83 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердила, що вона є рідною матір`ю позивача. На той час вона проживала в Запорізькій області, Василівський район, с. Орлянське, син проживав із ОСОБА_15 на сусідній вулиці. Офіційно її син та ОСОБА_16 одружені не були, однак проживали однією сім`єю близько п`яти років. В ОСОБА_17 на той час, коли стали проживати разом із ОСОБА_3 , було двоє своїх дітей, син ОСОБА_18 3 роки та ОСОБА_19 6 місяців. ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_13 , яку вона вважає своєю онукою, вона і в пологовий будинок ходила до них. ОСОБА_14 розлучилася з чоловіком та переїхала в село Маракучка Великописарівського району, а згодом в смт Кириківку Сумської області. ЇЇ син з сім`єю також переїхали до неї ближче, знайшли будинок, проживали на одній вулиці, через два двори, відносини були дружні, вона їм дуже допомагала, дітей шанувала, господарство велике тримала. Проживали вони разом п`ять років, відносини в сім`ї були добрі, разом виховували дітей, тримали домашнє господарство. Син її працював у Південній залізниці, отримував зарплату, вони також господарство тримали, курей, качок. Милану вона знає з пелюшок, схожа на її сина, чорнява, ОСОБА_20 була хорошою жінкою, вони були не розписані, але жили як сім`я, син в пологовий будинок їздив до ОСОБА_21 і ОСОБА_11 неодноразово. ОСОБА_3 з ОСОБА_22 вважає Милану своє донькою.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні підтвердила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3 , підтвердила, що ОСОБА_11 є дочкою її брата, вона в нього є першою дитиною. ЇЇ брат та ОСОБА_4 жили однією сім`єю. На той час ОСОБА_23 проживала в ОСОБА_24 , в 2016 році приїжджала до мами в с. Орлянське, і брат познайомив її з ОСОБА_15 та її дітьми ОСОБА_25 і ОСОБА_19 . Жили ОСОБА_26 та ОСОБА_16 спочатку в матері, а потім окремо. Вона допомагала їм клеїти шпалери. Брат говорив, що ОСОБА_21 народжує дитину. Вона разом з матір`ю гляділа дітей ОСОБА_21 , поки та перебувала в пологовому будинку, ОСОБА_27 була гарною мамою, ОСОБА_28 був гарним батьком і їсти готував, маму просив їм допомагати, жили дружно. Через деякий час мама разом з братом та ОСОБА_15 переїхали в Кириківку. ОСОБА_3 був постійно з ОСОБА_4 , жили добре, сусіди гарно про них відзивалися.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, виходить з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Василівка Василівського району Запорізької області народилася ОСОБА_5 , про що 01.06.2017 Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний запис № 97, матір`ю якої записана ОСОБА_4 , а батьком в порядку ст. 135 СК України зі слів матері - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.06.2017 серії НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 20.10.2020 №7 (т.с. 1 а.с. 8, 43).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.10.2020 серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області (т. 1 а.с. 7).

Як встановлено судом від спільного життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася спільна дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а так як чоловік і жінка не перебували в зареєстрованому шлюбі, батьком дитини за вказівкою матері з її слів записали ОСОБА_6 , хоч її батьком є ОСОБА_3 .

Вказана обставина доведена в суді належними, достовірними, переконливими доказами, зокрема показаннями свідків, допитаних у суді під присягою, які для суду є достатніми для прийняття рішення, не спростовані стороною відповідача.

ОСОБА_3 працював монтером колії в АТ «Українська залізниця», з 29.06.2022 року і на даний час є військовослужбовцем за мобілізацією, що підтверджується матеріалами справи /т.с.1 а.с.52, т.с.2 а.с. 39-42/.

Розпорядженням Голови Великописарівської районної державної адміністрації від 20.10.2020 за №182-ОД ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини-сироти, враховуючи, що її мати померла, а батько записаний зі слів матері (т. 1 а.с. 41 ).

Розпорядженням Голови Тростянецької районної державної адміністрації від 12.01.2021 за №2-ОД створено прийомну сім`ю на базі родини ОСОБА_9 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та влаштовано з 14.01.2021 на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю дітей сиріт: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким розпорядженням голови Великописарівської районної державної адміністрації від 20.10.2020 року за № 182-ОД надано статус дітей сиріт (т. 1 а.с. 42).

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 25.05.2021 вбачається, що дана сім`я це прийомна мати ОСОБА_1 , прийомний батько ОСОБА_9 , прийомні діти: ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 . Мати дітей померла, відомостей про батьків немає, так як мати була одинокою матір`ю. Сім`я проживає в приватному власному будинку, чотири житлові кімнати. Будинок газифікований, є водопостачання, ванна кімната, санвузол. В дітей є окремі кімнати, окремі ліжка, місця для гри, навчання та відпочинку. Меблями забезпечені належним чином. В кімнатах чисто, затишно, в дітей достатня кількість дитячих іграшок, книжок, є комп`ютерна техніка, якою діти користуються за потреби. ОСОБА_18 навчається в Білківському закладі загальної середньої освіти, ОСОБА_29 та ОСОБА_11 відвідують дитячий садок «Червона шапочка». Прийомні батьки мають постійну роботу, тримають підсобне господарство. В прийомній сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_9 створені належні умови для виховання та навчання дітей. Прийомними батьками приділяється достатньо уваги для того, щоб діти почували себе потрібними та захищеними (т. 1, а.с. 60).

Згідно з характеристикою №22, наданою 25.05.2021 Комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Червона шапочка» Тростянецької міської ради, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сім`я повна проживає за адресою: АДРЕСА_2 , діти поступили в заклад 21.01.2021. Прийомні батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Батьки створюють всі можливі умови для розвитку дітей, виконують рекомендації вихователів, цікавляться життям дітей в дошкільній установі. Мати ОСОБА_30 активно займається вихованням дітей: стежить за успішністю старшого, за їх побутовими умовами, харчуванням, одягом, життєві умови у дітей добрі, є все необхідне для життя, розвитку та навчання (т. 1, а.с. 61).

До суду позивач звернувся 20.04.2021 року за захистом порушеного права, однак, ОСОБА_1 та її представник зволікали з розглядом справи, що підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим справа тривалий час не знаходила свого вирішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Положеннями ч.ч. 1, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з вимогами ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Статтею 135 СК України визначено, що при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

За загальним правилом саме висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Згідно з ч. 4, пунктів 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У ч. 1 ст. ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У постанові Верховного Суду від 10 травня 2022 року у справі №473/1343/18 (провадження № 61-827св22) зазначено, що ст. 109 ЦПК України встановлює процесуальні наслідки для осіб, які ухиляються від участі в експертизі. Суд може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні лише у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо. Застосування наслідків ухилення від участі в експертизі можливе лише після постановлення ухвали про призначення експертизи та підтвердження факту ухилення особи від участі в експертизі. Ухиленням від участі в експертизі є умисні дії особи, яка бере участь у справі, метою яких є неможливість проведення експертизи.

Як зазначено вище, судом неодноразово призначалася генетична експертиза, проте відповідачка ОСОБА_1 разом з дитиною жодного разу (одинадцять разів) не з`являлися до експертної установи для забору біологічних зразків для проведення судово-генетичної експертизи, що унеможливило її проведення. При цьому докази про поважність неявки для забору біологічних зразків ОСОБА_1 надано лише на п`ять призначених експертом дат (06.06.2023, 14.06.2023, 18.08.2023, 29.08.2023, 06.12.2023). Оскарження ухвали про призначення експертизи не є поважною причиною для неявки до експерта, тому такі доводи сторони відповідача не можуть бути прийняті до уваги судом.

Таким чином, призначена у цій справі судова генетична експертиза не була проведена через ухилення відповідачки ОСОБА_1 від явки з дитиною на експертизу з метою встановлення істини у справі. Без надання експерту можливості здійснити забір біологічного матеріалу малолітньої ОСОБА_5 проведення генетичної експертизи є неможливим. Відповідачка не довела наявність поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи хоча б одного разу із одинадцяти призначених експертом дат.

Нез`явлення відповідачки разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про встановлення батьківства.

При цьому судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судово-генетичної експертизи та забезпечення участі відповідачки разом із дитиною у її проведенні, проте ОСОБА_1 , будучи обізнаною про наслідки ухилення від виконання експертизи, зволікаючи з розглядом даної справи, свідомо ухилилася від участі в проведенні експертизи.

Визнання позивача батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 відповідає інтересам малолітньої дитини. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №478/690/18 (провадження № 61-18333св19); від 09 вересня 2020 року у справі №277/836/16-ц, (провадження № 61-48029св18). Ця правова позиція є незмінною.

Як вже зазначалося, встановлено, що ОСОБА_3 з 19.01.2019 року працював монтером колії в «Українській залізниці» /т.с.1 а.с.9/, на даний час є військовослужбовцем, проходить військову службу в Збройних Силах України. Негативних наслідків для дитини судом не встановлено.

Таким чином, оцінюючи докази в справі в їх сукупності, в тому числі показання свідків, матері позивача та його сестри, які допитані під присягою, які в суду не викликають жодних сумнівів, є належними та допустимими, які узгоджуються разм з іншими доказами у взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність факту батьківства ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_5 , що буде відповідати найкращим інтересам самої дитини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Крім того, відповідно до п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

За приписами п.п. 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану.

Отже, позовна вимога про внесення змін до актового запису №97 від 01.06.2017 також підлягає задоволенню.

Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу.

Тлумачення норм СК України свідчить, що: - законодавець передбачив різні підстави для пред`явлення позовної вимоги про визнання батьківства відповідно до ст. 128 СК України та ст. 129 СК України; - у ст. 128 СК України регулюється випадок, за яким запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Саме в такому разі особа, яка вважає себе батьком дитини, може подати до суду позовну заяву про визнання свого батьківства. При цьому, з врахуванням змісту ч. 1 ст. 20 СК України та ст. 128 СК України, позовна вимога про визнання батьківства згідно зі ст. 128 СК України виключена законодавцем із сфери дії позовної давності; - ч. 1 ст. 129 СК України стосується ситуації, за якої оспорити батьківство може чоловік, який вважає себе батьком дитини, а батьком дитини записана інший чоловік. Тобто позивачем є чоловік, який вважає себе батьком дитини, а відповідачем - чоловік, який записаний батьком дитини.

Предметом доказування в цьому разі є відсутність кровної спорідненості між дитиною і чоловіком, записаним як батько в актовому записі про народження дитини, та наявність такої спорідненості між дитиною й особою, яка вважає себе її батьком. До позовної вимоги про визнання батьківства згідно з ч. 1 ст. 129 СК України застосовується позовна давність в один рік.

Таким чином, враховуючи, що за обставин цієї справи запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, позов про визнання батьківства позивача, який вважає себе батьком дитини, має регулюватися ст. 128 СК України, до якої позовна давність не застосовується.

З урахуванням викладеного, суд відхиляє заяву представника відповідача про застосування позовної давності за вимогою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини у зв`язку з її необґрунтованістю.

Висновок суду.

Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, що буде відповідати найкращим інтересам самої дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 130, 141, 259, 263, 264, 280-284, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народженої у м. Василівка Василівського району Запорізької області, матір`ю якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Внести зміни до актового запису №97 від 01 червня 2017 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складеного Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області:

- виключити з актового запису №97 від 01 червня 2017 року про народження дитини у графі «Відомості про батька» запис про ОСОБА_6 як батька дитини;

- зазначити батьком дитини із внесенням запису у графі «Відомості про батька» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , українця, громадянина України;

- інші відомості залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 02.07.2024 року.

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідачі: Служба у справах дітей Тростянецької міської ради (юридична адреса вул.Благовіщенська,3 м.Тростянець, Сумської області, код ЄРДПОУ 24006361).

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Третя особа: Служба у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації Сумської області (юридична адреса вул.Київська,1 м.Охтирка, код ЄРДПОУ 36293533).

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О.Ярошенко