Справа номер 488/1509/24 Головуючий суду першої інстанції Чернявська Я. А.
Провадження номер 22-ц/812/1066/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Серебрякової Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є. В.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2024 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 подав до суду позов до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №37.

Позивач зазначав, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сумісне життя. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

На думку позивача, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, тому просив суд розірвати шлюб.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2024 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 04 лютого 2022 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 37, розірвано.

ОСОБА_3 залишено шлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки шлюбні відносини сторони фактично припинили.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на передчасність висновків суду, просив рішення суду визнати нечинним та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, позивач зазначав, що у травні 2024 року сторони примирилися. Оскільки він перебував на реабілітації після поранення, він не мав змоги подати заяву про залишення його позову без розгляду.

ОСОБА_1 зазначав, що як він так і відповідач не бажають розірвання шлюбу, бажають збереження сім`ї, у якій виховується малолітня дитина.

Фактичні обставини справи

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який був зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 37.

Сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09 липня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника позивача про відмову від позову.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 373 ЦПК України у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з вимогами частин 1-3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Заява ОСОБА_1 про відмову від позову, подана його представником ОСОБА_2 , який згідно з ордером не обмежений у повноваженнях, відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, підстав, за яких суд не приймає відмову позивача від позову, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За такого наявні підстави для постановлення ухвали про прийняття відмови позивача від позову з одночасним визнанням нечинним оскаржуваного рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.373, 374, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2024 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Серебрякова

О. О. Ямкова

Повний текст ухвали складено 10 липня 2024 року.