Справа № 521/5980/24
Провадження № 2/521/3836/24
25 червня 2024 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Роїк Д. Я.
при секретарі судового засідання Куліш П. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,
До малиновськогоарйоного суду м. Одеси звернулась предстаник ОСОБА_1 - адвокат Чекмарова Л.Ю. з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.У обґрунтування позову та пояснюючи підстави звернення до суду сторона позивача посилалась на ті обставини, що 09.09.1997 року між ОСОБА_3 (згідно договору: паспорт серія НОМЕР_2 , виданий ОВС Київського м. Одеси 07.01.1983р., що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), що діє на підставі Довіреності, виданої приватним нотаріусом м. Одеси Очеретяною І.А. за №3398, 03.09.97 р., від імені ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 (згідно договору: паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ XМУ УМВС України в Харківській області 20.06.1996р., що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) було укладено Договір №97-79М купівлі-продажу нерухомого майна а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 (п`ятдесят сім), квартира АДРЕСА_5 (тридцять) укладеного на Одеській універсальній біржі Вітязь.Одеська універсальна біржа "ВІТЯЗЬ" з 27.12.2005 р. припинена, тому не залучається в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, оскільки цивільну дієздатність, якої припинено. Позивач звернувся до нотаріуса, проте останнім йому було відмовлено у здійсненні правочину через невідповідність договору вимогам чинного законодавства. Нотаріус роз`яснила, що право власності на квартиру може бути підтверджене, зокрема, договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності на ньому відмітки про реєстрацію відповідних прав. Як вбачається із наданого Позивачем документа, що встановлює право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка була набута Позивачем згідно Договору № 97-79М купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на Одеській універсальній біржі Вітязь, одна із сторін якого діяла за довіреністю.
З 23.09.1998 року Позивач зареєстрованний в даній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом Позивача, серія НОМЕР_3 , виданого Ленінським РВ ХМУ УМВС України Харківській області 20 червня 1996 року, в якому на 12 сторінці зазначено місце реєстрації: АДРЕСА_2 . Окрім того, по теперішній час Позивач разом із сім`єю там проживає.
Відповідно до відповіді №604ел/01-09 від 19 квітня 2024 року на адвокатський запит від 17 квітня 2024 року згідно з обліковими Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради станом на 18 квітня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 значаться зареєстрованими наступні особи:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації місця проживання 23 вересня 1998 року;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата реєстрації місця проживання - 30 травня 2011 року.
Також згідно вищезазначеної відповіді за вказаною адресою значилась ареєстрованою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 19 квітня 2000 року по 21 травня 2004 року.
Відповідно до інформаційної довідки №374171844 від 13.04.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація по зазначеній квартирі відсутня, що є підтвердженням про відсутність реєстрації в вищезазначеному реєстрі за іншими особами, належить Позивачу згідно Договору № 97-79М купівлі-продажу нерухомого майна, Одеським міським бюро технічної інвертаризації та реєстрації об`єктів нерухомості під № 111 стр. 169 кн. 5 допк., та в подальшому не було нікому реалізована.
Підтвердженням проживання ОСОБА_1 з 1997 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 є Акт про фактичне проживання осіб №51/1від 26.04.2024 року, складений на підставі свідчень мешканців будинку.
Відповідно до Довідки ЖБК «ЖОВТНЕВИЙ-15» від 24.04.2024 року, ОСОБА_1 є членом кооперативу ЖБК «ЖОВТНЕВИЙ-15» з вересня 1997 року і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , особистий рахунок відкрито також на Позивача.
В Договорі №276170 про користування електричною енергією від 19.10.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Одесаобленерго» в графі місце реєстрації першого зазначається АДРЕСА_2 .
Відповідно до Довідки (виписки з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 16.10.2017 року ОСОБА_1 є зареєстрованим та проживає у квартирі під АДРЕСА_5 , дата реєстрації 23.09.1998 рік.
14.01.2010 року між представником КП «Сервісний центр» та представником власника квартири ОСОБА_1 було складено Акт №200630 про те,що за адресою: АДРЕСА_2 буде здійснено заміну приладів обліку води, що підтверджує реєстрацію місця проживання в квартирі під АДРЕСА_5 .
Також відповідно до Абонентської книжки по розрахункам за електроенергію ОСОБА_1 періодично надаються показники лічильників та здійснюється оплата за використання електроенергії за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Рахунку за послуги теплопостачання особовий рахунок зареєстрований за ОСОБА_1 , сплата якого підтверджується квитанцією №19/25 від 07.07.2008 року в графі «платника» також зазначається Позивач та вищезазначений особовий рахунок.
Також відповідно до Абонентської книжки по розрахункам за газ ОСОБА_1 періодично надаються показники лічильників та здійснюється оплата за використання газу за адресою: АДРЕСА_2 .
Отже, вищезазначене є підтвердженням проживання, реєстрації, володіння, користування Позивачем разом із сім`єю у квартирі АДРЕСА_6 з вересня 1997 року і дотепер.
Як вбачається із наданого Позивачем документа, що встановлює право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка була набута Позивачем згідно Договору № 97-79М купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на Одеській універсальній біржі Вітязь, одна із сторін якого діяла за довіреністю.
В той же час, якщо дії вчинялися через представника, то зазначені угоди не могли бути зареєстровані на біржі, оскільки біржові операції дозволялось здійснювати тільки членам біржі або брокерам, у зв`язку з чим нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду з відповідними вимогами щодо визнання правочину дійсним, оскільки наявне чинить перешкоди Позивачу в відчуженні придбаної ним квартири.
Відповідно до листа - роз`яснення Мінюсту України від 16 січня 2004 року за № 19- 3264, якщо сторонами в договорі були неповнолітні, малолітні діти, або дії вчинялися через представника (якщо угоду укладено за дорученням члена біржі, але особою, яка не є брокером, не мала права бути членом біржі), то зазначені угоди не могли бути зареєстровані на біржі. У зв`язку із цим Позивачу рекомендовано звернутися до суду та визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, оскільки наявне чинить перешкоди Позивачу в відчуженні придбаної ним квартири.
На час укладання Договору № 97-79М мала місце неузгодженість законодавчих актів відносно статусу та вимог до форми біржових договорів купівлі-продажу, фактично державою визнано діи?сним Договір № 97-79М, наразі відсутня можливість нотаріального посвідчення договору через відсутність відповідача, відсутність іншого правового механізму поновлення порушеного права власності Позивача та на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку.
Так, відповідно до Договору №97-79М купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.1997 року між ОСОБА_3 (згідно договору: паспорт серія НОМЕР_2 , виданий ОВС Київського м. Одеси 07.01.1983р., що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), що діє на підставі Довіреності, виданої приватним нотаріусом м. Одеси Очеретяною І.А. за №3398, 03.09.97 р., від імені ОСОБА_2 (далі - Відповідач), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 (далі - Позивач) (згідно договору: паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ XМУ УМВС України в Харківській області 20.06.1996р., що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) було укладено договір №97-79М купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.1997 року, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 (п`ятдесят сім), квартира АДРЕСА_5 (тридцять) укладеного на Одеській універсальній біржі Вітязь.
ОСОБА_3 , що діяла на підставі Довіреності, від імені Відповідача, являючись членом Одеської універсальної біржи "Вітязь" іменованим надалі "Продавець", продала, а Позивач, являючись членом Одеської універсальної біржи "Вітязь", іменованим надалі "Покупець", купив квартиру загальною площею 45.9 кв.м., корисною площею 44.5 кв.м складається з 2-кімнат житлової площі 28.2 кв.м., а також: кухні, туалету, ванної, коридору, за адресою: АДРЕСА_4 (п`ятдесят сім), квартира АДРЕСА_5 (тридцять).
Договір складений відповідно до вимог, встановлених ст. 15 Закону України Про товарну біржу, зареєстрований на Одеській універсальній біржі Витязь у Журналі реєстрації договорів з об`єктів нерухомості, реєстраційний № 97-79М від 1 Жовтень, 1997. Особу сторін, які уклали договір, встановлено, їх дієздатність а також належність майна перевірено, справжність підписів засвідчується та в договорі визначено, що він нотаріальному посвідченю не підлягає, а підлягає реєстрації в МБТІ м. Одеси. Так, Позивачем 29.10.1997 року було зареєстровано право власності на дану квартиру Одеським міським бюро технічної інвертаризації та реєстрації об`єктів нерухомості під № 111 стр. 169 кн. 5 допк.
09.09.1997 року сторони угоди домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі-продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як збоку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавця, який прийняв оплату та передав у володіння і користування покупцеві квартиру за адресою АДРЕСА_4 (п`ятдесят сім), квартира АДРЕСА_5 (тридцять), тобто виконали всі істотні умови договору купівлі- продажу, передбачених законом, обмежень для укладення цього договору не було, протизаконних умов договір не містить, заперечень щодо умов договору та претензіи? сторони не мали, договір з підстав недотримання нотаріальноі? форми судом недіи?сним не визнавався.
Договір купівлі-продажу вказаної квартири підписаний сторонами власноручно.До теперішнього часу ніхто із сторін ніяких вимог, щодо порушення їх прав, не заявили,ніякого спору, з цих питань, у сторін не виникло.
На час укладання Договору № 97-79М мала місце неузгодженість законодавчих актів відносно статусу та вимог до форми біржових договорів купівлі-продажу, фактично державою визнано діи?сним Договір № 97-79М, наразі відсутня можливість нотаріального посвідчення договору через відсутність відповідача, відсутність іншого правового механізму поновлення порушеного права власності Позивача та на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку.
Оскільки право власності на маи?но зареєстроване за покупцем, точне місце проживання продавця невідоме, Позивач вимушений звернутися до суду щодо визнання Договору №97-79М купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.1997 року між ОСОБА_3 (згідно договору: паспорт серія НОМЕР_2 , виданий ОВС Київського м. Одеси 07.01.1983р., що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), що діє на підставі Довіреності, виданої приватним нотаріусом м. Одеси Очеретяною І.А. за №3398, 03.09.97 р., від імені ОСОБА_2 (далі - Відповідач), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 (далі - Позивач) (згідно договору: паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ XМУ УМВС України в Харківській області 20.06.1996р., що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) було укладено договір №97-79М купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.1997 року, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 (тридцять) укладеного на Одеській універсальній біржі Вітязь.
Позивач ОСОБА_1 та Представник Позивача адвокат Чекмарьова Лариса Юріївна у відкрите судове засідання не з`явилась, але від Представника надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3 статті 211 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву Відповідач не скористалась, відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надходив.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосуванняпрактики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справиупродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватисянаданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюютьзатягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи дляскорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 рокуЄвропейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, навідповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадженняоцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінкисторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісностворюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даноїКонвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).
Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви,дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються наофіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішенняради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи зінформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів наофіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних усправі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судовезасідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив;позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такоїнеявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд, зі згоди позивача,вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, щовідповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справиздійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПКУкраїни, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічногозапису не здійснюється.
Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми длярозгляду справи по суті за відсутності учасників процесу, належних чином повідомлених.
Відповідно до ч. 1ст. 131 ЦПК Украі?ни учасники судового процесу зобов`язаніповідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) абомісцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місцяпроживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відомусудові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цієюадресою більше не проживає або не знаходиться.
Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору,дослідивши зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, надавши правовідносинам,що виникли між сторонами у справі належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.
Під час розгляду справи суд установив, що між ОСОБА_3 (згідно договору: паспорт серія НОМЕР_2 , виданий ОВС Київського м. Одеси 07.01.1983р., що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), що діє на підставі Довіреності, виданої приватним нотаріусом м. Одеси Очеретяною І.А. за №3398, 03.09.97 р., від імені ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 (згідно договору: паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ XМУ УМВС України в Харківській області 20.06.1996р., що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) було укладено договір №97-79М купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.1997 року, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 (п`ятдесят сім), квартира АДРЕСА_5 (тридцять) укладеного на Одеській універсальній біржі Вітязь.
Договір складений відповідно до вимог, встановлених ст. 15 Закону України Про товарну біржу, зареєстрований на Одеській універсальній біржі Витязь у Журналі реєстрації договорів з об`єктів нерухомості, реєстраційний № 97-79М від 1 Жовтень, 1997. Особу сторін, які уклали договір, встановлено, їх дієздатність а також належність майна перевірено, справжність підписів засвідчується та в договорі визначено, що він нотаріальному посвідченю не підлягає, а підлягає реєстрації в МБТІ м. Одеси. Так, Позивачем 29.10.1997 року було зареєстровано право власності на дану квартиру Одеським міським бюро технічної інвертаризації та реєстрації об`єктів нерухомості під № 111 стр. 169 кн. 5 допк.
Суд звертає увагу, що правовідносини між сторонами виникли в момент укладення відповідного договору 09 вересня 1997 року, в той час як Цивільний кодекс України набувчинності з 01 січня 2004 року.
За загальним правилом нормативно-правовий акт не має зворотної дії у часі, а цесвідчить про те, що до кожних події, факту чи відносин має застосовуватись тойнормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказані подія, факт чивідносини мали місце. Принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часізакріплений в статті 58 Конституції України, у якій зазначено, що закони та іншінормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вонипом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином заявлені вимоги підлягають оцінці за нормами ЦК УРСР від 18 липня1963 року та Закону України «Про товарну біржу» у відповідних редакціях, що діяли намомент укладення договору.
Як регламентували статті 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членамитоварної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземніюридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції набіржі. Водночас біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Відповідно до статті 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавецьзобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повиненбути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержанняцієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Радинародних депутатів.
Тобто ЦК УРСР від 18 липня 1963 року не встановлював вимог щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу квартир.
Відповідно до статті 47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише увипадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне засобою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цьогоКодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребуєнотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформленняугоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Вцьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.
Згідно ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Частина 3 ст. 640 ЦК України визначає, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 754/2339/16-ц зроблено висновок, що «однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин».
При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.
Подібні висновки наявні у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у справі № 545/440/18; від 04 березня 2019 року в справі № 665/2266/16-ц та від 30 жовтня 2019 року в справі № 140/2001/17.
Отже суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що одна із сторін безповоротно ухиляється від нотаріального посвідчення правочину та втрати стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.
Небажання продавця та ухилення від нотаріального посвідчення договору не є безумовною підставою для застосування положень ч.2ст.220 ЦП України.
У п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено судам, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).
Крім того, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Зважаючи на викладені вимоги законодавства і регламентацію правовідносин, щовиникли між сторонами, суд не встановив неправомірності в діях продавця відносно підстав для відчуження зазначеної квартири. У той же час суд не виявив порушень законуі в придбанні позивачем указаної нерухомості.
Отже перевіривши факти і обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, установивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, і надавши їм належну правову оцінку, - суддійшов висновку про задоволення позову.
Суд визнає укладений договір дійсним, оскільки вимоги діючого на час йогоукладення цивільного законодавства були виконані в повному обсязі, відбулось фактичне виконання умов договору сторонами та була здійснена державна реєстрація набутих майнових прав.
Керуючись статтями 10,11,12,13,19,76,81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282, пунктами 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним -задовольнити.
Визнати дійсним Договір №97-79М купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 09.09.1997 року на Одеській універсальній біржі Вітязь, а саме квартири, що розміщена за адресою: АДРЕСА_4 (п`ятдесят сім), квартира АДРЕСА_5 , укладений між продавцем ОСОБА_3 , що діяла на підставі Довіреності, виданої приватним нотаріусом м. Одеси Очеретяною І.А. за №3398, 03.09.97р., від імені ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвертаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 29.10.1997 року під № 111 стр. 169 кн. 5 допк.
Роз`яснити учасникам справи, що у разі визнання судом договору дійсним, наступне нотаріальне посвідчення такого договору не вимагається.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягомтридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день йогопроголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про йогоперегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повногозаочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дняйого проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ).
Суддя: Роїк Д. Я.