Справа № 177/1499/23
Провадження № 2-з/177/23/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2024 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеною заявою, в обґрунтування якої вказує, що в провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. На цей час збитки, завдані ДТП, відшкодовані власнику автомобілем MERCEDES -BENZ CLS 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 не були, хоч відповідач має дохід у вигляді грошового забезпечення, перебуваючи на службі у Збройних силах України.

Позовні вимоги у позові визначені у стягненні з відповідача грошовими коштами різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 140689,67 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., а також судових витрат.

Вказує, що відповідач перебуває на службі, у лавах Збройних сил України по захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації. Участь у бойових діях носить ризиковий небезпечний характер.

Судовий розгляд триває у суді першої інстанції, і не погодившись з

рішенням суду першої інстанції, відповідач має право на апеляційне оскарження, що

потребує часу. Вважає, що зволікання може привести у майбутньому до невиконання рішення у зв`язку з непрацездатністю чи іншої причини, чи довготривалому виконанню рішенню суду,

оскільки невідомо де буде перебувати відповідач і що з ним відбудеться у майбутньому та чи буде в майбутньому він отримувати дохід.

Просить суд накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_3 у сумі 145689,67 грн. до набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Розглянувши вказану заяву, суд прийшов до висновку що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Тобто, суд на цій стадії має перевірити, яке конкретно майно чи грошові кошти належить відповідачеві і де вони знаходяться.

Саме з цією метою положеннями частини першої статті 151ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто законодавством передбачений обов`язок зазначення в заяві про забезпечення позову інших відомостей, необхідних для забезпечення позову, у тому числі на які саме розрахункові рахунки позивач просить накласти арешт, в яких саме фінансових установах знаходяться грошові кошти, в якій сумі та в якій валюті перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 150ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням. У даному випадку позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_3 , однак не зазначає інформації про наявність у останнього банківських рахунків, їх вид та призначення, місце розміщення, що позбавляє суд можливості перевірити відповідність виду забезпечення, про який просить позивач, позовним вимогам, та відповідно їх співмірність.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що накладення арешту на грошові кошти відповідача, навіть в межах суми позову, може стати наслідком порушення вимог частини четвертої статті 150 ЦПК України.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 149, 150-153, 157, 259-261, 353, 354, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: