Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 308/8450/24
№ провадження 2-о/624/20/24
РІШЕННЯ

іменем України

селище Кегичівка 10 липня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Куст Н.М., присяжних: Федоряки О.І., Пахущого О.Г., за участю т.в.о секретаря судового засідання Ткаченко А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу №308/8450/24,

ім`я (найменування) заявника та заінтересованої особи:

заявник: ОСОБА_1 ,

представник заявника: ОСОБА_2 ,

заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

суть вимог: про визнання особи безвісті відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить визнати громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання якого: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім з 04 березня 2023 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що заявник проходить військову службу у званні солдат на посаді стрілець ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду із заявою про визнання свого батька ОСОБА_3 , 1976 року народження безвісно відсутнім для отримання права на отримання відстрочки від служби, оскільки сам перебуває на військовій службі.

Заявник є рідним сином ОСОБА_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ЗС України.

Батька заявника ОСОБА_3 було мобілізовано на військову службу на посаду солдата, номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 ЗСУ від 03 грудня 2022 року за № 342 де у подальшому і проходив службу.

У квітні місяці 2023 року мати заявника отримала від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 сповіщення сім`ї № 69 від 11 квітня 2023 року за №1864, про те, що чоловік ОСОБА_3 номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону НОМЕР_1 Збройних сил України за призовом по мобілізації 03 грудня 2022 року, зник безвісті 04 березня 2023 року виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій поблизу населеного пункту Водяне, Донецької області.

Мати заявника подала заяву до Красноградського районного відділу поліції ГУНП у Харківській області про зникнення чоловіка, відповідні відомості про подію були внесенні до ЄРДР № 00000220 від 13 березня 2023 року, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України № 1984 від 05 березня 2023 року «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 » призначено відповідне службове розслідування, яке наказано провести до 23 березня 2023 року.

Підставою такого наказу став рапорт командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 , який доповів командуванню про те, що станом на 04 березня 2023 року встановлено факт зникнення безвісти ОСОБА_3 під час проведення активної фази бойових дій в районі населеного пункту Водяне, Ясинуватського району, Донецької області.

На підставі відповідного наказу було складено акт службового розслідування № 3035 від 24 квітня 2023 року, яким було встановлено факт зникнення безвісти ОСОБА_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України та надіслано відповідні матеріали до Красноградського районного відділу поліції ГУНП у Харківській області для приєднання до матеріалів кримінального провадження № 00000220 від 13 березня 2023 року.

Даним актом було встановлено фактичні обставини зникнення безвісти ОСОБА_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України під час виконання бойового завдання між населеними пунктами Водяне та Северне, Ясинуватського району, Донецької області під час ведення активних бойових дій під час відбиття збройної агресії з боку Російської Федерації.

Акт службового розслідування був затверджений на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України № 8051 від 24 квітня 2023 року.

Отже, з 04 березня 2023 року, коли було задокументовано факт зникнення безвісти ОСОБА_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, вже протягом одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування, у зв`язку з чим заявник змушений звертатися з відповідною заявою до суду про встановлення такого факту.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

13 травня 2024 року заявник звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2024 року цивільну справу передано на розгляд Кегичівському районному суду Харківської області за підсудністю.

До Кегичівського районного суду Харківської області справа надійшла 12 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 13 червня 2024 року провадження по справі відкрито, призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 10 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року клопотання представника заявника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Учасники справи у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надомість надали заяви про розгляд справи без їх участі, окрім того представник заявника просить задовольнити заяву.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом установлено, що заявник заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 13, серії НОМЕР_3 (а.с.8).

ОСОБА_3 було мобілізовано на військову службу на посаду солдата, номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 ЗСУ від 03 грудня 2022 року за № 352 де у подальшому і проходив службу.

Згідно сповіщення сім`ї № 69 від 11 квітня 2023 року за №1864 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону НОМЕР_1 Збройних сил України за призовом по мобілізації 03 грудня 2022 року, зник безвісті 04 березня 2023 року виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій поблизу населеного пункту Водяне, Донецької області (копія, а.с.24).

Мати заявника ОСОБА_6 подала заяву до Красноградського районного відділу поліції ГУНП у Харківській області про зникнення чоловіка ОСОБА_3 , відповідні відомості про подію були внесенні до ЄРДР № 00000220 від 13 березня 2023 року, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України (копія, а.с.23).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України № 1984 від 08 березня 2023 року «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 » призначено відповідне службове розслідування, яке наказано провести до 27 березня 2023 року. Підставою такого наказу став рапорт командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 , який доповів командуванню про те, що станом на 04 березня 2023 року встановлено факт зникнення безвісти ОСОБА_3 під час проведення активної фази бойових дій в районі населеного пункту Водяне, Ясинуватського району, Донецької області (копія, а.с.10, 22).

Згідно акту службового розслідування № 3035 від 24 квітня 2023 року, яким було встановлено факт зникнення безвісти ОСОБА_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України та надіслано відповідні матеріали до Красноградського районного відділу поліції ГУНП у Харківській області для приєднання до матеріалів кримінального провадження № 00000220 від 13 березня 2023 року. Даним актом було встановлено фактичні обставини зникнення безвісти ОСОБА_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України під час виконання бойового завдання між населеними пунктами Водяне та Северне, Ясинуватського району, Донецької області під час ведення активних бойових дій під час відбиття збройної агресії з боку Російської Федерації (копія, а.с.4-15)

Акт службового розслідування був затверджений на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України № 8051 від 24 квітня 2023 року (копія, а.с.16-21).

Згідно довідки Красноградського РВП ГУ НП в Харківськй області від 10 липня 2024 року ОСОБА_3 , 20 березня 2023 року оголошений в державний розшук, як безвісно зникла особа та з метою накопичення матеріалів заведено оперативно-розшукова справа № 8323028 від 20 березня 2023 року. Станом на сьогоднішній день, інформації щодо місця знаходження ОСОБА_3 в Красноградському РВП ГУ НП в Харківській області немає (копія, а.с.53).

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у званні солдат на посаді стрілець ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду із заявою про визнання свого батька ОСОБА_3 , 1976 року народження безвісно відсутнім для отримання права на отримання відстрочки від служби, оскільки сам перебуває на військовій службі.

Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Положення ст.306 ЦПК України, зокрема, визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.

Згідно положень ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Визнання особи безвісно відсутньою - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Згідно положень статті 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що "безвісна відсутність" - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою.

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

Матеріали заяви містять достатньо доказів, які вказують на те, що саме 04 березня 2023 року, ОСОБА_3 зник безвісті, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій, поблизу н.п. Водяне, Донецької області.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки в ході проведення службового розслідування, не вдалося встановити місце перебування солдата ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст.ст.43 ЦК України, ст.ст.19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 260, 305-308 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання якого: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім з 04 березня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України або через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

заявник: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ,

представник заявника: ОСОБА_2 ,

заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Артилерійська, 1/е.

Суддя Н.М. Куст

Присяжні: О.Г. Пахущий

О.І. Федоряка