Справа №487/9804/23
Провадження №2/487/1153/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20.06.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання - Ященко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що після смерті батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Натомість Першою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області йому було відмовлено в оформленні спадкових справ, оскільки відсутнє Свідоцтво про право власності видане 07.10.1993 р. Це свідоцтво було втрачено ще його батьками, тому він змушений звернутись до суду. ОСОБА_3 за життя 24.05.2012 склав заповіт, яким все своє майно заповідав відповідачу ОСОБА_2 . Однак на момент смерті спадкодавця, позивачу виповнилось 64 року, тому відповідно до ст. 1241 ЦК України він має право на обов`язкову частку у спадковому майні. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.07.2021 за ОСОБА_2 визнано право власності на частки вигляді квартири АДРЕСА_1 . Після звернення позивача до Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадщини після смерті батька, нотаріусом постановою від 04.10.2023 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (обов`язкову частку), у зв`язку відсутністю документів які б підтверджували права власності спадкодавця на спадкове майно.

Ухвалою від 03.01.2024 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання та витребувані докази.

08.03.2024 до суду надійшла спадкова справа№739/2016 після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою від 26.93.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

20.06.2024 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

В судове засідання відповідач повторне не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав та від нього не надходила заява про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явився та представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є власником кв. АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 07 жовтня 1993 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2003 державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Євтушенко А.М.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 21.11.2016 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №4282.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді на кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя, ОСОБА_3 24.05.2012, склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міщук О.В., яким заповідав все належне йому майно, рухоме та нерухоме ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є синами померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

ОСОБА_1 претендує на обов`язкову частку у спадщині, яка залишилась після смерті його батька, оскільки відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України та враховуючи Рішення Конституційного Суду № 1-рп/2014 від 11.02.2014, на момент смерті спадкодавця він є непрацездатною особою за віком, відповідно до положень ст.1, 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та на момент відкриття спадщини досяг пенсійного віку, тому має право на обов`язкову частку у спадщині до майна померлого.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.07.2021, за ОСОБА_2 визнано право власності на частки вигляді квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою від 04.10.2023 державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно та у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на частки квартири АДРЕСА_1 зареєстрована на ім`я іншого власника, що виключає можливість проведення реєстрації права власності на квартиру на ім`я померлого, в зв`язку з втратою документів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» - право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Таким чином, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 81 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя С.М. Афоніна

Повний текст рішення складено 03.07.2024.