Справа № 461/2865/18
Провадження № 6/461/366/24
УХВАЛА

Іменем України

30.07.2024 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судового засідання Панасюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "СУПЕРІУМ" Вишневської О.І. про заміну стягувача у виконавчому провадженні -

ВСТАНОВИВ:

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "СУПЕРІУМ" Вишневська О.І. звернулася до суду з заявою, у якій просить суд замінити вибулого стягувача АТ «ІДЕЯ БАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №461/2865/18 від 09.01.2019, виданого Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Ідея Банк" заборгованості в розмірі 45919,28 грн.

В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 вересня 2018 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. На виконання рішення суду 09.01.2019 Галицьким районним судом видано виконавчий лист. 15.11.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Суперіум» було укладено Договір факторингу № 15/11/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея БАНК» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Суперіум» прийняло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №UO1.199.74284 від 24.02.2017. Заявник повідомила, що станом на день подання заяви до суду, рішення Галицького районного суду м. Львова по справі №461/2865/18 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 залишається не виконаним, боржник не погашає заборгованість, ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду. Відтак, просить заяву задоволити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "СУПЕРІУМ" Вишневська О.І. в судове засідання не з`явилася, однак у заяві просила суд проводити розгляд справи за її відсутності.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на поштову та електронну адреси сторін, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова).

Частиною 3 статті 442 ЦПК України передбачено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони. Суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Вивчивши матеріали поданої заяви та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 06 вересня 2018 року у справі №461/2865/18 позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №UO1.199.74284 від 24 лютого 2017 року в розмірі 44157,28 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. /а.с.44-47/.

На виконання рішення суду 09.01.2019 Галицьким районним судом видано виконавчий лист /а.с.73-74/.

Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрив виконавче провадження № 63325870 за вищезазначеним виконавчим документом /а.с.91-92/.

15.11.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Суперіум» було укладено Договір факторингу № 15/11/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея БАНК» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Суперіум» прийняло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №UO1.199.74284 від 24.02.2017 /а.с.75-89/.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №905/1976/16).

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "СУПЕРІУМ" Вишневської О.І. про заміну стягувача у виконавчому провадженні необхідно задоволити.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 247, 258, 260, 351-355, 442 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "СУПЕРІУМ" Вишневської О.І. про заміну стягувача у виконавчому провадженні - задоволити.

Замінити вибулого стягувача АТ «ІДЕЯ БАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №461/2865/18 від 09.01.2019, виданого Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Ідея Банк" заборгованості кредитним договором №UO1.199.74284.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.