Справа № 545/4741/22
Провадження № 2/529/183/24
РІШЕННЯ

іменем України

02 липня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Петренко Л.Є.,

секретаря с/з - Звягольської В.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПрАТ СК «Уніка» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

встановив:

Позивач 04.10.2022 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказує, що 08.03.2021 на а/д Київ-Одеса сталася ДТП за участю транспортних засобів Mercedes-Benz Sprinter під керуванням ОСОБА_1 та Hyundai Elantra, що належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ульянівського районного суду Кіровоградської області від 09.04.2021 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..24 КУпАП.

На момент ДТП між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено». Також між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО4683496. ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Подану заяву було розглянуто і вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля Hyundai Elantra склала 62 422,37 грн.

Також позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes-Benz Sprinter була застрахована за договором-полісом № 202797180 в ПрАТ «СК «Уніка».

Позивач здійснив потерпілому виплату страхового відшкодування в розмірі 33 356,73 грн. ПрАТ «СК «Уніка» погоджено виплату в розмірі 33 356,73 грн.

19.03.2021 позивач на підставі розрахунку страхового відшкодування, складеного страхового акту було здійснено ще сплату суми страхового відшкодування потерпілому в розмірі 29 065,64 грн

Позивач, посилаючись на норми ст..993, 1187,1194 ЦК України та ст..27 Закону України «Про страхування» просить стягнути з відповідача відшкодування сплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 62 422,37 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2 481 грн.

07.10.2022 суддею Полтавського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.04.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог. Вказує, що дійсно відповідач не заперечує, що 08.03.2021 сталася ДТП за його участю. Проте, автомобіль Mercedes-Benz Sprinter належить ТОВ «Пріор Девелопмент» на праві власності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність вказаного транспортного засобу була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка», поліс № 202797180, ліміт страхового відшкодування становить 130 000 грн. Отже ПрАТ «СК «Уніка» повинна була у повному обсязі відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП потерпілому. Таким чином відсутні підстави для стягнення з нього суми сплаченого страхового відшкодування. Просить відмовити у задоволенні позову.

09.05.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якому посилаючись на обставини викладені у позовній заяві просить позовні вимоги задовольнити.

11.05.2023 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому вказує, що автомобіль Mercedes-Benz Sprinter належить на праві власності ТОВ «Пріор Девелопмент» і саме останній укладав поліс страхування цивільно-правової відповідальності в ПрАТ «СК «Уніка». Вказує, що він є неналежним відповідачем у даній справі.

30.05.2023 представник позивача подав клопотання про залучення до участі у справі третю особу ТОВ «Сав Логістик», оскільки відповідач на момент ДТП працював водієм у вказаному товаристві.

19.09.2023 відповідач подав клопотання про заміну відповідача на належного ПрАТ «СК «Уніка». Також у клопотанні вказує, що ТОВ «Сав Логістик», де він працював водієм припинило свою діяльність про що внесені відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

03.10.2023 представником позивача подано відзив на клопотання відповідача про заміну відповідача, в якому просить відмовити у заміні відповідача на ПрАТ «СК «Уніка».

04.12.2023 на підставі розпорядження керівника апарату Полтавського районного суду Полтавської області здійснено повторний авторозподіл справи, оскільки суддю ОСОБА_3 відраховано зі штату суду у зв?язку із звільненням у відставку.

16.02.2024 ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області справу передано для розгляду за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області, за місцем реєстрації відповідача.

Справа надійшла до Диканського районного суду Полтавської області 12.03.2024.

18.03.2024 суддею Диканського районного суду Полтавської області справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

11.04.2024 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третю особу ТОВ «Сав Логістик». Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення належного відповідача ПрАТ «СК «Уніка». Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи ПрАТ «СК «Уніка».

Представник позивача надав суду заяву з підтриманням своїх позовних вимог та з проханням розгляду справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кульбашева М.М. в судовому засіданні 11.04.2024 заперечили проти позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Наголошують, що на момент ДТП відповідач працював у ТОВ «Сав Логістик» водієм. Автомобіль Mercedes-Benz Sprinter, яким він керував в момент ДТП належить ТОВ «Пріор Девелопмент». Останній, як власник автомобіля уклав договір обов?язкового страхування з ПрАТ «СК «Уніка», ліміт страхування 130 000 грн. Вказана сума повністю покриває збитки завдані внаслідок ДТП потерпілому. Правових підстав для стягнення коштів з відповідача немає, тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Надалі представник відповідача надав клопотання про розгляд справи без участі представника та відповідача.

Третя особа ПрАТ «СК «Уніка» в судове засідання не з`явилась, хоча про день і час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про отримання судової повістки через Електронний суд. Також третьою особою отримано судову повістку через засоби поштового зв`язку про що мається поштове повідомлення в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.05.2020 між СК «ARX» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування № 63318а0к наземного транспортного засобу Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 7-14).

08.03.2021 о 09 год. 15 хв. по а/д Київ-Одеса сталася ДТП за участю транспортних засобів Mercedes-Benz Sprinter під керуванням ОСОБА_1 та Hyundai Elantra, що належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ульянівського районного суду Кіровоградської області від 09.04.2021 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..24 КУпАП (а.с.5-6)

Транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, яким керував під час ДТП ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Пріор Девелопмент» (а.с.78-79)

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, н.з. НОМЕР_2 - ТОВ «Пріор Девелопмент» була застрахована ПрАТ «СК «Уніка», що підтверджується копією полісу № 202797180 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, надісланого до суду відповідачем (а.с. 80). Строк дії полісу становить з 26.02.2021 по 25.02.2022. Відповідно до даного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн, та за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн. Розмір франшизи 1000 грн.

Позивачем 08.03.2021 складено заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу по факту ДТП, що відбулася 08.03.2021 за участі транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter (а.с.18-19).

Також, 11.03.2021 складено акт огляду потерпілого транспортного засобу Hyundai Elantra, в якому описано пошкодження автомобіля та складено ремонтну калькуляцію (а.с. 21-24).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, проведеного АТ «СК «АРКС», сума страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль Hyundai Elantra, становить 29 065,64 грн (а.с. 27).

Згідно копії рахунку на оплату від 11.03.2021, виданого ТОВ «Едем-Авто», загальна вартість ремонтних робіт автомобіля Hyundai Elantra (з ПДВ), становить 62 422,37 грн (а.с. 25).

Як встановлено з копії платіжного доручення № 762359 від 13.03.2021, ПрАТ «СК «АРКС» перерахувало ТОВ «Едем-Авто» 33 356,73 грн (а.с. 28).

Також позивачем прийнято рішення про виплату відшкодування по договору страхування в розмірі 29 065,64 грн та відповідно до платіжного доручення вказана сума перерахована на рахунок ТОВ «Едем-Авто» (а.с.29-31)

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на час ДТП працював водієм в ТОВ «Сав Логістик» та звільнений із займаної посади 08.04.2021 (а.с. 108-110) Як вказував відповідач в судовому засіданні автомобіль Mercedes-Benz Sprinter йому був наданий роботодавцем.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «Сав Логістик» припинило свою діяльність (а.с.143-144)

В червні 2021 року позивач звертався до ТОВ «Пріор Девелопмент» з листом-претензією про необхідність сплати заборгованості в розмірі 29065 грн, на що товариством надана відповідь про необхідність звернення до страхової компанії «Уніка» в якій укладено договір страхування між ТОВ «Пріор Девелопмент» та СК «Уніка» на транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, н.з НОМЕР_2 . (а.с. 205, 206)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст.. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною 1 ст. 22 вказаного Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже Великою Палатою Верховного Суду сформульовано висновки щодо відшкодування страховиком шкоди, завданої особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як вже зазначалося вище, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, н.з НОМЕР_2 була застрахована згідно поліса № 202797180, договір страхування укладений між власником вказаного автомобіля ТОВ «Пріор Девелопмент» та ПрАТ «СК «Уніка». Відповідно до даного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн, що повністю покриває шкоду, завдану іншому автомобілю в результаті ДТП.

Тому у даному випадку саме на страховика ПрАТ «СК «Уніка» має бути покладений обов`язок з відшкодування шкоди, завданої відповідачем, а тому відповідач ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності у спірних правовідносинах.

При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачем вчинялися будь - які дії з метою стягнення з ПрАТ «СК «Уніка» суми страхового відшкодування.

Крім того слід зазначити, що ОСОБА_1 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сав Логістик» на посаді водія та керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, як найманий працівник.

У такому разі шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до участі у справі у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року, справа № 523/9076/16-ц зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.

Враховуючи викладене та враховуючи, що відсутні правові підстави для покладання обов`язку по сплаті страхового відшкодування на ОСОБА_1 , з огляду на достатність ліміту страховика та те, що належним відповідачем у даній справі є страховик особи, відповідальність якої застрахована - ПрАТ «СК «Уніка», суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з тим, що позовні вимоги пред?явлені до неналежного відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Головуюча Л.Є. Петренко