Провадження № 2/344/1989/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Польської М.В.

за участю секретаря судового засідання Мациборки С.Я.

за участю

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ ««ПриватБанк» у вересні 2023 року звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровьска з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 151 125.88 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 10.08.2021 року ОСОБА_2 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 10.08.2021 року. Підписання даної заяви є укладенням договору та підтвердженням прямої і безумовної згоди Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг та заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач порушила, внаслідок чого станом у неї перед позивачем станом на 04.04.2023р. виникла заборгованість у розмірі: 151 125.88 грн, яка складається з: 125 896.72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 25 229.16 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07.02.2024 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та судових витрат, передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу визначено для розгляду судді Польська М.В.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2024 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

02.02.2024 року представник позивача подав суду відзив, в якому просив позов задовольнити частково. Відповідач визнає суму заборгованості по кредиту в сумі 64 791.53грн. Вказав, що усі платежі відповідача в рахунок погашення заборгованості розподілялись відповідачем неправильно і не потрапляли на сплату процентів по кредиту, оскільки всупереч плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджено Постановою НБУ №89 від 11.09.2017 року відповідачем обліку кредиту, процентів та пені здійснювалось не на окремих рахунках бухгалтерського обліку, а на одному рахунку 2620. Саме ця обставина була одним із чинників. які надали можливість позивачу робити маніпуляції із структурою заборгованості.

22.02.2024 року представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом.

Представник відповідача в судовому засіданні просив позов задовольнити частково.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.08.2021 року ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг в ПриватБанку, згідно якої відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (а.с. 27-39). Відповідно до умов вказаної Заяви строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка фіксована та становить 36.0% для Преміальних карток, погоджено порядок повернення кредиту, зокрема розмір мінімального обов`язкового платежу становить 7 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн/ щомісячно, 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн/ щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних, які становлять 72%.

Заява містить відомості щодо наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за Договором та інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (від 100 тисяч до 800 тисяч, в залежності від виду картки).

Окрім того, 10.08.2021 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту у якому вона підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані із обраних нею умов кредитування (а.с. 40-44).

Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на підставі укладеного договору ОСОБА_2 було відкрито кредитний рахунок з встановленням початкового кредитного ліміту 25 000.грн., розмір якого було збільшено 14.09.2021 року до 115 000.00 грн (а.с. 25).

Ключем до карткового рахунку є пластикова картка № НОМЕР_1 , яка також була відкрита 10.08.2021 року з терміном дії до 08/24, тип картки «Універсальна». (а.с. 26).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

У статті 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч. 1 ст.530 ЦК України закріплено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту кредитного договору № б/н від 10.08.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав.

У заяві про приєднання до умов та правил, підписаної відповідачем та наданої суду, включено преамбулу договору, з якої встановлено, що до обов`язків відповідача відноситься повернення витраченої частини кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1 договору, погашення кредиту та процентів здійснюється: договірним списанням, за яким клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за. умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта за цим Договором (здійснювати договірне списання); внесенням Клієнтом- коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту.

Сторонами погоджено, що встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.5 договору, на підставі якого відповідач при укладанні договору дав свою згоду на те, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінено банком в односторонньому порядку та не потребує додаткового погодження з клієнтом.

Згідно до п. 2.1.1.5 договору відповідач зобов`язаний здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів, здійснювали погашення заборгованості. у строки та в розмірах, визначених Договором.

У п. 2.1.1.3.1 договору зазначено, що в разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного, за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

Відповідно до п. 2.1.1.6.1. договору сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1. договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі.

Зазначені вище умови згідно вимог ст. 629 ЦК України є обов`язковими для позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач зазначає, що в період дії кредитного договору ОСОБА_2 свої зобов`язання порушила, внаслідок чого у неї утворилась станом на 04.04.2023р. заборгованість в розмірі 151 125.88 грн, яка складається з: 125 896.72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 25 229.16 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії.

Так, з відповідної виписки по картковому рахунку за Договором б/н за період 24.04.2020 по 06.04.2023, вбачається що ОСОБА_2 користувалась грошовими коштами в розмірі кредитного ліміту, а саме: здійснювала зняття готівки в банкоматі, поповнювала готівкою свою картку, здійснював переказ коштів між рахункам, оплату послуг через Приват24, оплату за продукти та інші розрахунки (а.с. 13-24).

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач визнала позовні вимоги лише у розмірі заборгованості за тілом кредиту в сумі 64 791.53грн.

Разом з тим, при визначенні судом правильності та правомірності нарахування заборгованості з відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості тільки по тілу кредиту в сумі 64 791.53грн., виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору.

Представник відповідача у відзиві звернув увагу на те, що вказує на те, що сума боргу складається із тіла кредиту та відсотків, насправді ж формування заборгованості по «тілу кредиту» відбулося внаслідок нарахування процентів на раніше нараховані проценти. При цьому лише визнана сума стороною відповідача є тілом кредиту, тобто грошовими коштами, які фактично перебували у користуванні відповідача.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, ці умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи 10.08.2021 року анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить підпису позичальника.

Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (10.08.2021 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (12.09.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов та правила надання банківських послуг у редакціях, що найбільш сприятливі для інтересів фінансової установи, аніж для споживача.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретний зміст запропонованих відповідачу Умов та Правил надання банківських послуг, відсутності підпису позичальника у витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», надані банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що була встановлена на час укладення із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують цих обставин.

Отже, суд погоджується з позицією сторони відповідача про те, що позивач списуючи борг в рахунок тіла кредиту (борг міг складатись в тому числі із відсотків) нараховував проценти по факту на нараховані вже раніше відсотки, що не передбачено законодавством та порушує права позичальника на правомірне нарахування заборгованості. Протягом 39 місяців зокрема з січня 2020р. по січень 2023р. позивач нараховані проценти списував та як наслідок збільшуючи тіло кредиту нарахував заборгованість по відсотках, що є предметом даного спору, без фактичної передачі коштів відповідачу.

Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року вказала, що «Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору», оскільки вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634ЦК України, зазмістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самимАТ КБ «ПриватБанк» у період - із часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За зазначених обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, суд також не приймає до уваги Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору., оскільки він не містить підпису відповідача, а тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10 серпня 2021 року шляхом підписання заяви - анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відтак позивачем не доведено, що поданий ним розрахунок нарахованої заборгованості яку просить стягнути з відповідача є обгрунтованим.

За таких обставин, суд вважає, що частково обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договорі у сумі 64 791.53 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає 64 791.53 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1148.75 грн. (2684*42,8:100=1148.75).

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1148.75грн.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 551, 610-612, 625, 629,1054 ЦК України, ст.ст. 10 - 13, 81, 141, 258-268, 274-279, 352-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , внутрішньо переміщена особа, на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, , МФО 305299, р/р НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.08.2021 року станом на 04.04.2023 року в розмірі 64 791.53грн. (шістдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто одна гривня 53коп.), яка складається з: 64 791.53 грн. - заборгованість за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , внутрішньо переміщена особа, на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, , МФО 305299, р/р НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1148.75 грн.

В решті задоволення вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 02.07.2024р.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА