РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/44/24

Провадження № 2/293/174/2024

02 липня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору :

1. Орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради ( адреса: майдан Рад,1, смт Черняхів, Житомирська область, )

2. ІНФОРМАЦІЯ_1

про визначення місця проживання дітей

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , згідно якої просить визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком - ОСОБА_1 за місцем його реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

16.01.2024 суд у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до Виконавчого комітету Черняхівської селищної ради з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 .

22.01.2024 на адресу суду від Черняхівської селищної ради Житомирського району надійшов лист, згідно якого гр. ОСОБА_2 , знята ІНФОРМАЦІЯ_4 з реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

23.01.2024 суд у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України сформував запит в ЄСІТС "Електронний суд" та отримав відповідь з ЄДДР № 416250 від 23.01.2024 щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка з 10.01.2014 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та знята з реєстрації 22.02.2023.

Ухвалою від 25.01.2024 суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надав позивачу 7-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.02.2024 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 25.01.2024 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 06.02.2024 суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи. Підготовчий розгляд справи призначив на 29.02.2024.

Пунктом 4 даної ухвали суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради та зобов`язав надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

29.02.2024 на виконання вимог ухвали суду від 06.02.2024 Орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради надав висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей.

Ухвалою від 29.02.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 29.02.2024 суд постановив залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_4). Підготовче засідання суд віклав на 19.03.2024.

19.03.2024 розгляд справи не відбувся в зв`язку з зайнятістю судді Лось Л.В. в судовому засіданні по кримінальному провадженню №276/109/24 про обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України. Підготовчий розгляд справи призначено на 17.04.2024.

15.04.2024 надійшов лист від начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно якого повідомляють суд, що суб`єктом владних повноважень є ІНФОРМАЦІЯ_1 ЄДРПОУ НОМЕР_3 (АДРЕСА_5).

Ухвалою від 17.04.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 17.04.2024 суд відклав підготовчий розгляд справи на 07.05.2024 в зв`язку з клопотанням представника позивача.

Ухвалою від 07.05.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 07.05.2024 суд замінив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_7 та належну третю особу - ІНФОРМАЦІЯ_8 . Даною ухвалою суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті на 27.05.2024.

Ухвалою від 27.05.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 27.05.2024, суд відклав розгляд справи по суті на 02.07.2024 в зв`язку з клопотанням представника позивача.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 17.03.2021, шлюб сторін розірвано.

Даним рішенням вирішено неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити на виховання матері (відповідача).

За даними позивача, мати дітей (відповідач) з березня 2021 року не проживає з дітьми, піклуванням та вихованням дітей не займається, а з 22.02.2023 знята з реєстрації місця проживання дітей АДРЕСА_1 .

Позивач доводить, що він тазом з дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають разом за адресою АДРЕСА_1 у будинку матері позивача - ОСОБА_6 .

Позивач доводить, що діти мають належні умови проживання за місцем свого проживання діти навчаються у Жадьківському ліцею Черняхівської селищної ради.

Оскільки мати (відповідач) з дітьми фактично разом не проживає, а малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані та фактично проживають з батьком, позивач змушений звернутися до суду для визначення місця проживання дітей з ним.

Позивач в судовому засіданні, не заперечував щодо проведення розгляду справи у відсутності його представника. У судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що ніколи не перешкоджав та не має наміру перешкоджати спілкуванню матері з дітьми. Оскільки малолітні діти фактично проживають з ним, а місце проживання відповідачки не відоме,просив винести рішення яким визначити місце проживання дітей з ним.

У судове засідання відповідач не з`явилась про причини неявки суду не повідомила про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про що складено телефонограму (а.с. 100).

В судове засідання треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 та Служба у справах дітей Черняхівської селищної ради повноважних представників до суду не направили про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується довідками про доставку електронних документів ( а.с. 98,99).

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи що учасники справи повідомлені належним чином та своєчасно, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надійшло, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідача та третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 02.07.2024 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення суду.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2021 року у справі № 293/1745/20 розірвано шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрований 21.09.2003 року виконавчим комітетом Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, за актовим записом №2.

Дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено на вихованні матері ОСОБА_7 .

Сторони мають спільних малолітніх дітей, що стверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8)

Судом встановлено, що згідно повідомлення Черняхівської селищної ради гр. ОСОБА_2 , знята ІНФОРМАЦІЯ_4 з реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Згідно відповіді № 416250 з ЄДДР вбачається, що у гр. ОСОБА_2 станом на 23.01.2024 відсутнє місце реєстрації (а.с. 23).

Згідно довідкок № 1651 від 13.08.2021 та №1650 від 13.08.2021 про місце реєстрації місця проживання особи ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 13,12).

Згідно довідок №60, №61 від 20.11.2023, виданих Жадьківським ліцеєм Черняхівської селищної ради видані ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 навчаються в Жадьківському ліцеї Черняхівської селищної ради (а.с. 13).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду , що знаходиться в АДРЕСА_1 будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , яка є матір"ю позивача (а.с. 14-17).

Згідно висновку органу опіки та піклування (а.с. 42), що затверджений рішенням виконавчого комітету Черняхівської селищної ради від 29.02.2024 №18 (а.с. 41) щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування рекомендує проживання малолітніх дітей разом з батьком ОСОБА_1 .

Оскільки мати з дітьми фактично разом не проживає, а малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані та фактично проживають з батьком, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до судуз даним позовом.

Відповідач в порядку ст. 178 ЦПК України письмового відзиву на позовну заяву не подала.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Предметом спору у даній справі є визначення місця проживання малолітніх дітей.

У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частинами 6, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - "СК України") визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Приписами ч. 1 ст. 9 СК України визначено, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 157 СК України той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В ч. 2 цієї ж статті вказано, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Першочерговим критерієм визначення місця проживання дитини, яка не досягла десяти років, є спільна згода батьків, що визначено ч. 1 ст. 160 СК України. І тільки у випадку наявності спору між батьками щодо місця проживання малолітньої дитини, яка не досягла десяти років, такий спір може вирішуватися органом опіки та піклування або судом, як визначено ч. 1 ст. 161СК України.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, бажання дитини, стать, вік дитини, матеріальне забезпечення батьків, їх працевлаштування та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом положень, зокрема, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 8, 18, 161 СК України, ст. ст. 2, 4, 19, 184 ЦПК України кожна особа, право якої порушене, оспорене чи не визнане, вправі захищати його судовим порядком шляхом пред`явлення позову до відповідальної за порушення права особи, судом вирішується саме спір між батьком і матір`ю щодо місця проживання малолітньої дитини (дітей), коли батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина (діти).

На час пред`явлення позову до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, питання щодо проживання дитей з батьком між батьками дітей було врегульоване ними за взаємною згодою відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи та не змінилися на час розгляду справи в суді.

Позивач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач заперечує або вчиняє дії, які б свідчили, що вона не погоджується з тим, що їх неповнолітні діти проживають разом з батьком.

Крім того зі змісту висновку органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради видно, що орган опіки та піклування Черняхівської сіелищної ради у телефонній розмові з відповідачем остання повідомила, що не заперечує щоб їх неповнолітні діти проживали разом з батьком (позивачем).

Будь-яких підстав вважати, що право батька дитини на визначення місця проживання дітей із ним не визнається, заперечується матір`ю дітей чи будь-ким наразі немає, докази про таке відсутні.

Суд вирішує спір, що реально виник, і не робить припущень щодо обставин і фактів, які ще не виникли, та не регулює правовідносин щодо обставин проживання дитини, які не існують. За відсутності позову одного з батьків, з яким не проживає дитина, не вимагається підтвердження судом факту наявності в одного з батьків права на визначення місця проживання дитини, визнання такого права тощо, для цього відсутні процесуально-правові підстави. Звернення до суду про вирішення спору одного з батьків, право якого не порушено, дає підстави для відмови у задоволенні позову.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином суд встановив, що право позивача станом на момент звернення до суду діями відповідача не порушено і не оспорюється, зокрема і на момент розгляду справи в суді відсутнє таке порушене право позивача, що вказує на те, що у позивача відсутнє право, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Окрім того, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своєму листі від 24.01.2024 року за вих. № 172/0/208-24 (а.с.68), з метою забезпечення методичною інформацією з питань правозастосування, звертав увагу на ту обставину, що під час дії правового режиму воєнного стану перед судовою системою постали виклики, зокрема, під час розгляду сімейних спорів, пов`язаних з такими відносинами. Серед таких викликів - зростання кількості справ позовного провадження про визначення місця проживання дитини з батьком, в яких позов батька наперед визнається мамою дитини.

За викладених фактичних обставин, оскільки суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача, яке підлягає захисту в судовому порядку, відтак відмовляє у задоволені позову.

Розподіл судових витрат

В порядку п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13,79,81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору :

1.Орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради (адреса: майдан Рад,1, смт Черняхів, Житомирська область, )

2. ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3

Повне рішення складено та підписано 11.07.2024.

Суддя Людмила ЛОСЬ