Справа № 143/1152/23
02.07.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Затоковенко Т.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Позов мотивовано тим, що 17 жовтня 2015 року вона уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований Виконавчим комітетом Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 2.
Від даного шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з позивачкою.
Спільне життя між подружжям не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та взаємні обов`язки з ведення спільного господарства, їхні погляди на сім`ю є діаметрально протилежними.
З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2021 року.
Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати.
Примирення з відповідачем є неможливим, так як це суперечить її інтересам.
Таким чином, сукупність вказаних позивачкою обставин слугує підтвердженням того, що офіційно зареєстрований шлюб між сторонами має формальний характер і, відповідно, доцільно його розірвати.
Крім того, позивачка зазначає, що відповідач зобов`язаний забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Стверджує, що батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. 00 коп.
Посилаючись на наведені обставини, просить:
- розірвати шлюб, зареєстрований 17 жовтня 2015 року Виконавчим комітетом Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області за актовим записом № 2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. 00 коп., починаючи з дня подачі нею заяви до суду.
06.12.2023 суддею ухвалено відкрити провадження у даній цивільній справі та розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін (а. с. 20 - 21).
22.03.2024 ухвалою суду частково задоволено заяви позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення та надано сторонам по справі строк для примирення 2 (два) місяці до 22 травня 2024 року (а. с. 46).
Ухвалою суду від 23.05.2024 поновлено провадження у справі (а.с. 50).
02.07.2024 до канцелярії суду позивачкою ОСОБА_1 подано заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, розглянути справу у її відсутність та повернути їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 63).
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, однак висловив свою позицію щодо спору, оскільки просив встановити строк для примирення з метою збереження сім`ї.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 17 жовтня 2015 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, про що 17 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 2 (а. с. 5).
Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу.
Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. 00 коп., то суд виходить з наступного.
З наданої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29 квітня 2016 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 9).
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).
Частинами 2, 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від доходу платника аліментів).
При цьому суд ураховує, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі.
Відтак, при визначенні способу стягнення аліментів суд погоджується з обраним позивачкою способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивачки, з якою проживає малолітня дитина, що відповідатиме положенням ч. 3 ст.181 СК України.
При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї малолітньої дитини, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір стягування аліментів суд визначає, виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивачки та малолітньої дитини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 СК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
В ч.1 ст. 1 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Зважаючи на те, що позивачка ОСОБА_1 бажає судові витрати розподілити порівну, то враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений нею судовий збір згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 1 від 05.12.2023 за подання заяви про розірвання шлюбу в сумі 1073 грн. 60 коп. підлягає частковому стягненню із відповідача на її користь в сумі 536 грн. 80 коп.
В силу п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.
За правилами ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом частин 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.
Зважаючи на те, що внаслідок розгляду даної справи державою Україна понесено певні матеріальні витрати, які полягають у неодержаному судовому зборі, який мав би бути спрямований на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, то держава Україна є особою, яка понесла судові витрати, в розумінні норми ч.6 ст. 141 ЦПК України.
Пунктом 3 ч.1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Отже, позов про стягнення аліментів за своєю правовою процесуальною природою є позовом майнового характеру.
За змістом підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, зважаючи на задоволення позовної вимоги майнового характеру про стягнення аліментів, та ураховуючи, що відповідно до положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684 грн. 00 коп., то із відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 17 жовтня 2015 року Виконавчим комітетом Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області за актовим записом № 2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - розірвати.
Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, з проведенням їх щорічної індексації відповідно до закону, починаючи із 05.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 04.07.2024.

Суддя