Справа № 750/2418/24
Провадження № 2/750/881/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретар за участюОСОБА_1 , представника позивача адвоката Шаповалова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/2418/24 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

16.02.2024 ОСОБА_2 через адвоката Шаповалова М.С. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, в якому, зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на свою користь недоплачене страхове відшкодування у сумі 62 050,40 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1 211,20 грн, витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 9 087,40 грн.

Ухвалою судді від 21.02.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.03.2024.

02.03.2024 представник відповідача подав до суду відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.03.2024 задоволено клопотання представника позивача та призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу; зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

15.05.2024 на адресу суду надійшов висновок експерта від 13.05.2024

№ 335/24-24 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 15.05.2024 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.07.2024.

08.07.2024 розгляд справи відкладений 11.07.2024 у зв`язку із викликом у судове засідання судового експерта.

У судовому засіданні від 11.07.2024 представник позивача позов підтримав та просив задовольнити; оголошено перерву до 12.07.2024.

У судове засідання 12.07.2024 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача засобами електронного поштового зв`язку подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав.

За правилом частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу 12.07.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення судового експерта, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 18.08.2023, о 16 год. 30 хв., в м. Чернігові по вул. П`ятницька другорядна дорога, ОСОБА_3 керувала транспортним засобом «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , та на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надала переваги в русі транспортному засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі вул. Софії Русової, внаслідок чого трапилось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/12433/23 від 21.09.2023, яка набрала законної сили 03.10.2023, притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

У ході розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, погодившись з протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 7).

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Деснянського районного суду

м. Чернігова у справі № 750/12433/23 від 21.09.2023.

Між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211886771, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 ; ліміт відповідальності за даним полісом страхування становить 160 000,00 грн, розмір франшизи 2 500,00 грн (а.с. 8).

Власником автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

21.08.2023 позивач звернувся до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування.

28.08.2023 аварійним комісаром ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» ОСОБА_4 було здійснено огляд транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , за результатами чого було зафіксовано перелік пошкоджень, про що свідчить копія протоколу (акту) огляду транспортного засобу (а.с. 53-56).

Із метою проведення об`єктивного та неупередженого огляду автомобіля, визначення розміру збитків за результатами дорожньо-транспортною пригоди ОСОБА_2 прийнято рішення про залучення незалежного кваліфікованого спеціаліста та проведення додаткового огляду транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , про що у заяві від 29.09.2023 повідомлено відповідача (а.с. 43).

08.09.2023 експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5 складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 217, згідно з яким вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу - автомобіля легкового «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 18.08.2023, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, ремонтних матеріалів та складників (частково), станом на дату оцінки 18.08.2023, складає 316 451,82 грн; вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу - автомобіля легкового «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 18.08.2023, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, ремонтних матеріалів та складників (частково), станом на дату оцінки 18.08.2023, складає 177 326,78 грн (а.с. 13-25).

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 27381 від 18.09.2023, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 169 428,60 грн (а.с. 57-65).

Із висновку вартості придатних залишків № 27381/1 від 18.09.2023 убачається, що вартість досліджуваного транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 81 279,00 грн (а.с. 66-78).

На підставі розрахунку страхового відшкодування від 27.09.2023 та страхового акту № ОЦВ-ПС-23-25-96086/1, ПАТ "НАСК "ОРАНТА" здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 85 649,60 грн, що підтверджується випискою по картці позивача, доданою до позовної заяви (а.с. 9, 44-45).

Не погодившись із розміром страхового відшкодування, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перегляду його розміру, у відповіді на яке ПАТ «НАСК «Оранта» повідомило ОСОБА_2 , що розрахунок страхового відшкодування за цим страховим випадком було здійснено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду від 28.08.2023 пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_2 , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009. Відповідно до Звіту № 27381 від 18.09.2023 ринкова вартість транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_2 до ДТП становить

169 428,60 грн., а вартість відновлювального ремонту - 278 214,41 грн., тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним. Відповідно до висновку № 27381/1 від 18.09.2023 вартість транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_2 після ДТП складає 81 279,00 грн. Згідно зі страховим актом

№ ОЦВ-Х-ПС-23-25-96086/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, НАСК «ОРАНТА» 16.10.2023 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 85 649,60 грн. (169 428,60 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) - 81 279,00 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) -

2 500,00 грн. (франшиза) на рахунок в АТ «ПриватБанк». НАСК «ОРАНТА» розглянуло наданий висновок № 217 від 08.09.2023, складений СОД ФОП ОСОБА_5 , але не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі (а.с. 47-48, 49).

Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами частин першої-третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 вищевказаного Закону України визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як убачається із висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 13.05.2024 № 335/24-24, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням значення фізичного зносу його складників, завдана власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час ДТП від 18.08.2023, складає: з урахуванням ПДВ 20,00% - 169 331,54 грн, без урахування ПДВ 141 109,62 грн; вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час ДТП від 18.08.2023 дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент перед ДТП 18.08.2023 і складає 196 740,00 грн; ринкова вартість автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 18.08.2023 складає 46 540,00 грн (а.с. 91-132).

Вартість ремонту автомобіля позивача складає 310 418,73 (Додаток № 2 до Висновку № 335/24-24), а відтак витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, що підтвердив допитаний у судовому засіданні судовий експерт.

Ураховуючи вищевикладене, з відповідача ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування у розмірі 62 050,40 грн (196 740,00 грн 85 649,60 грн 2 500,00 грн 46 540,00 грн).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15.12.2017 змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважала за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких сторона мала заперечення.

Правничу допомогу позивачу надавав адвокат Шаповалов М.С. на підставі договору про надання правових послуг (професійної правничої допомоги) від 08.02.2024. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 08.02.2024 № 05/24 ОСОБА_2 сплатив адвокату 10 000,00 грн за правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, який не у ході судового розгляду не висловив заперечень щодо такого розміру витрат.

Також, відповідно до статей 139 та 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, а на користь позивача витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 9 087,36 грн.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 137, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 62 050,40 грн (шістдесят дві тисячі п`ятдесят гривень

40 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень

00 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_2

9 087 грн 36 коп (дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень 36 копійок) у відшкодування витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь держави 1 211 грн 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження: вул. Здолбунівська, 7Д, м. Київ, .

Суддя