Справа № 727/6785/24
Провадження № 2-о/727/304/24
УХВАЛА

02 липня 2024 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі.

Як вбачається із змісту поданої заяви, заявниця просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.03.1978 року народження, та з 13.07.1976 року по день смерті ОСОБА_2 доводились один одному дружиною та чоловіком.

Однак, ознайомившись із змістом та формою поданої заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 294 ЦПК України.

Так, згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують цей факт.

За змістом ст.293 Кодексу окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.

Відповідно до вимог ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з поданої заяви остання подана з порушенням вимог ст. 294 ЦПК України, виходячи з наступного.

Зокрема, у поданій заяві не конкретизовано які юридичні наслідки має встановлення даного факту, яка мета встановлення такого факту та з метою захисту яких особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав заявник звернулася до суду з заявою.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, у суб`єктному складі поданої заяви заявником було зазначено сторону, як інша особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

При цьому, заявником не зазначено, які права і обов`язки можуть зачіпатися за наслідками розгляду справи судом залученої заінтересованої особи.

У матеріалах заяви міститься копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.03.1978 року, укладеного між « ОСОБА_3 »» та « ОСОБА_4 ».

Заява про встановлення юридичного факту обґрунтовується виявленою розбіжністю у написанні прізвища, ім`я та по-батькові чоловіка у свідоцтві про укладення шлюбу.

Суд звертає увагу на те, що наявність розбіжностей у правовстановлюючих документах може розглядатися судом, як встановлення факту, що має юридичне значення, однак заявник відповідних вимог не заявляє.

Окрім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова Пленуму), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України також надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення за таких умов: якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року в справі №2-о-48/10 (провадження № 61-1217св18).

Проте, факт реєстрації шлюбу Факт реєстрації шлюбу між « ОСОБА_3 »» та « ОСОБА_4 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.03.1978 року.

Та обставина, що у свідоцтві про укладення шлюбу наявна розбіжність у написанні прізвища, ім`я та по-батькові чоловіка, не є підставою для встановлення юридичного факту перебування у зареєстрованому шлюбі, оскільки неправильність актового запису може бути виправлена органами РАЦС при зверненні до них заінтересованої особи з відповідною заявою.

Таким чином, факт перебування у зареєстрованому шлюбі може бути підтверджений шляхом внесення відповідних змін до актового запису про реєстрацію шлюбу.

Вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниця не заявляє.

Отже, заявницею заяву подано з порушенням зазначених вимог, а саме: до заяви не надано доказів звернення нею до відповідної установи органів РАЦС з метою внесення виправлень до актового запису про реєстрацію шлюбу, розгляду її звернення та відповідної відповіді по результатам розгляду такого звернення.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177, 294 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 293, 294, ст.296 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити вказані недоліки, надавши йому 5 днів для усунення зазначених недоліків з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною та повернута.

Суддя Одовічен Я.В.