Справа № 195/1343/24
Провадження №2/195/371/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2024 р. с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства.

Суд вважає, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж.

Однак, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а саме:

- позивачем не надано доказів, що засвідчують походження дитини заявниці від померлого та визнання батьківства, а саме: листи, заяви, анкети, спільні сімейні фото, пояснення свідків та родичів померлого; доказів того, що померлий визнавав себе батьком; сумісного проживання; інші документи;

- позивачем не вказано коло спадкоємців, оскільки встановлення факту батьківства може вплинути на права та обов`язки заінтересованих осіб, які не були залучені до участі у цій справі;

- зі змісту позовної заяви є незрозумілим яке відношення до спірних правовідносин має громадянка ОСОБА_3 ;

- не надано доказів того, що громадянка ОСОБА_2 є матір`ю померлого ОСОБА_4 .

Крім того, позовна заява містить посилання на мету встановлення батьківства, якою є реалізація спадкових справ сином ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 .

Однак, ухвала Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2024 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , в інтересах яких діє представник адвокат Івахненко Олександр Олександрович, заінтересовані особи: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства, містить обгрунтування вимог заявника, якими є отримання одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_4 , а також спадкові права та обов?язки інших спадкоємців.

Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Зазначене кореспондується з пунктом 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачу слід визначитися із колом третіх осіб у цій справі, на права та обов`язки яких вплине прийняте судом рішення.

При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб у справі визначається в залежності від мети встановлення факту (відділ соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; нотаріальну контору, спадкоємців - близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо), тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту батьківства померлого впливає на права та обов`язки інших спадкоємців.

У разі встановлення факту батьківства з метою отримання одноразової грошової допомоги за загиблого батька-військовослужбовця третьою особою необхідно залучати Міністерство оборони України, оскільки порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України в період воєнного стану визначено наказом Міністра оборони України від 25 січня 2023 року №45.

Крім того, позовна заява містить посилання на висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, який є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини.

Так, позовні вимоги не містять посилання на проведення медичного дослідження трупа та яким медичним закладом проведено, тобто, відсутня інформація у якому медичному закладі були відібрані зразки для здійснення судової генетичної експертизи, де зберігаються до теперішнього часу (строк зберігання 3 роки).

Крім того, суду надано копія довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_7 про то, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, суду надано копії сповіщення сім`ї начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_7 № 73 від 09.11.2023 року про то, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у передмісті населеного пункту Кліщіївки, Бахмутського району, Донецької області.

Однак, вищевказані документи не можуть достеменно підтверджувати смерть особи, оскільки відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5), про факт державної реєстрації смерті реєстратор видає заявнику, який звернувся за реєстрацією смерті, свідоцтво про державну реєстрацію смерті на підставі актового запису цивільного стану, складеного в електронному вигляді та на паперовому носії, у повній відповідності до нього, а також витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказану позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви терміном п`ять днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо ж позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:Л. В. Колодіна