Провадження номер 2/741/202/24
Єдиний унікальний номер 740/7425/23
РІШЕННЯ

іменем України

08 липня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року представник позивача адвокат Пушкарьов Олексій Олексійович представляючи інтереси позивача ОСОБА_1 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області із цією позовною заявою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. видано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 2347, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» коштів в сумі 15734 грн 50 коп, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору № -92632 від 07 липня 2021 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») та ОСОБА_1 Приватним виконавцем Ковалем В.О. 10 лютого 2022 було відкрито виконавче провадження № 68600438 та здійснено примусове виконання на підставі виконавчого напису від 11 січня 2022 року № 2347 щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 15734 грн 50 коп.

Представник позивача посилалася на те, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено із порушенням норм Закону України «Про нотаріат», наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року №295/5 та постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року №1172 із урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11 січня 2022 року № 2347, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 7000 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2023 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано для розгляду до Носівського районного суду Чернігівської області за підсудністю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

04 січня 2024 року матеріали вказаної цивільної справи надійшли до Носівського районного суду Чернігівської області.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2024 року відкрито позовне провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 21 лютого 2024 року. Одночасно відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення указаної ухвали, а позивачу десятиденний строк на подання відповіді на відзив.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2024 року заяву представника позивача адвоката Пушкарьова Олексія Олексійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній цивільній справі задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 2347 від 11 січня 2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», на підставі якого відкрито виконавче провадження № 68600438, що знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича.

14 лютого 2024 року представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. надіслав до суду клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву; відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог; клопотання у якому просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу.

Протокольною ухвалою суду від 21 лютого 2024 року відкладено розгляд справи до 23 квітня 2024 року.

Протокольною ухвалою суду від 23 квітня 2024 року відкладено розгляд справи до 08 квітня 2024 року.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У клопотанні про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву представник відповідача посилається на впровадження на території України воєнного стану та тимчасове прининення діяльності відповідача.

Однак, копію ухвали про відкриття провадження у справі, судову повістку та копію позовної заяви з доданими документами представник ТОВ «Вердикт Капітал» отримав 12 січня 2024 року (а. с. 103).

Разом з цим, суд зауважує, що саме посилання на факт впровадження на території України воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку у справі.

Тому, суд не враховує, що зазначені представником відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» причини пропуску строку на подання відзиву є поважними. Відзив поданий з порушенням встановленого судом строку на його подання. За таким обставин, строк на подання відзиву поновленню не підлягає.

У судове засідання позивач та представник позивача адковат ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У судове засідання представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки на електронну адресу (а. с. 143).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судових повісток на електронні адреси (а. с. 144, 145), клопотань, заперечень чи заяв по суті спору суду не подали.

Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що 07 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № -92632.

Правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» за вказаним кредитним договором стало ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу № 23-06/20 від 23 червня 2020 року та додатку № 2 Акту прийому-передачі реєстру боржників від 18 листопада 2021 року.

11 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2347, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості врозмірі 15734 грн 50 коп з яких: 2500 грн заборгованість за тілом кредиту, 12734 грн 50 коп заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією (а. с. 24).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 10 лютого 2022 року на підставі виконавчого напису № 2347, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., було відкрито виконавче провадження № 68600438 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 15734 грн 50 коп (а. с. 14).

21 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадження № 68600438, копію постанови направлено для виконання до Селянського (фермерського) господарства «Вікторія», де отримує дохід ОСОБА_1 (а. с. 16).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон № 3425) нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом № 3425 та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону№ 3425). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок 296/5).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону № 3425). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону № 3425 та главі 16 розділу ІІ Порядку 296/5.

Згідно зі статтею 87 Закону № 3425 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону № 3425 визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку 296/5.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 50 Закону № 3425 передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону № 3425).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та, виходячи з системного аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону № 3425, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону № 3425 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18).

Нотаріус перш ніж вчинити виконавчий напис повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Аналогічну позицію викладено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2017 у справі № 201/1662/16-ц.

Суд бере до уваги, що 07 липня 2021 року позивачем було укладено кредитний договір № -92632 із ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», а із заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса звернувся відповідач ТОВ «Вердикт Капітал», утім жодних доказів на підтвердження відчуження права вимоги суду не надано. Указані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості безспірним, а виконавчий напис таким, що вчинений відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається. як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача.

Ураховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд уважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами понесених у справі судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частиною 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч. 2 ст. 137 ЦПК України)

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Також, частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правовоїдопомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження суми витрат на правничу допомогу представник позивача подав до суду: копію договіру № 26-10-23/1 про надання правової допомоги від 26 жовтня 2023 року (а. с. 26-29), копію акту приймання-передачі наданих послуг до договору № 26-10-23/1 про надання правової допомоги від 26 жовтня 2023 року (а. с. 30), детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Пушкарьовим О.О. на виконання умов до договору № 26-10-23/1 про надання правової допомоги від 26 жовтня 2023 року (а.с. 31).

Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспівмірні з виконаною роботою у суді, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеному вище розмірі.

Також, суд враховує, що вказана справа є незначної складності, спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката.

Отже, суд вбачає підстави для часткового стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. за подання позовної заяви та 536 грн. 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджені документально (а. с. 1, 43).

На підставі викладеного вище та керуючись статтями 12, 13, 19, 81, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 2347, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості врозмірі 15734 (п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 50 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б;

третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 12;

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, місцезнаходження: м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 139, оф. 208.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 липня 2024 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА