Номер провадження 2-н/754/337/24
Справа №754/8881/24
СУДОВИЙ НАКАЗ
24 червня 2024 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В.
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей.
Згідно ст. 27 ЦПК України, 1. Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 2. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України, 1. Позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача..
Згідно з ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Заявник в своїй заяві про видачу судового наказу вказує місце реєстрації боржника: АДРЕСА_1 .
Будь-яких конкретних правових доказів, які б підтверджували фактичне місце проживання стягувача і боржника за адресою: АДРЕСА_2 , заявником у до заяви не додано.
Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).
ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.
Відповідоно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.
За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 161, 163, 165, 166, 354 ЦПК України,-
Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Відповідно до статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. 2. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: