Номер провадження 2/754/536/24
Справа №754/4539/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення виготовлено 05 липня 2024 року)

04 липня 2024 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: О. Грегуль, секретар судового засідання: І. Вакуленко, справа № 754/4539/22

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач 1

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Подаваленко Марія Сергіївна - відповідач 2

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейнік Любов Олексіївна - третя особа

Галич О.М. - адвокат позивача

Єрмак О.В. - адвокат відповідача 1

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про визнання заповіту недійсним у якому посилаючись на те, що спадкодавець через фізичні вади здоров`я не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними позивач просить визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_4 від 07.06.2016, посвідчений відповідачем 2 і зареєстрований у реєстрі за № 289. Позов обґрунтовується тим, що на момент складання заповіту спадкодавець не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, оскільки із-за двох перенесених інсультів, які мали місце в 2007 і 2009 роках спадкодавець втратила дієздатність.

Ухвалою суду від 24.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.06.2022 витребувано докази.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.06.2022, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 01.12.2022, відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 08.03.2023 витребувано докази.

Ухвалою суду від 27.04.2023 витребувано докази.

Ухвалою суду від 22.05.2023 у справі № 754/4539/22 призначено посмертну судово-психіатричну експертизу за клопотання сторони позивача та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладено на позивача.

Листом ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 21.12.2023 № 04-05-/2678 справу № 754/4539/22 повернуто до суду без виконання/проведення експертизи з причин не проведення оплати експертизи.

Ухвалою суду від 26.12.2023 поновлено провадження.

Внесеною до протоколу судового засідання ухвалою суду від 05.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені і доступні суду засоби зв`язку відповідно: поштою, електронною поштою, SMS, додаток «Дія», під розписку, а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

Учасники справи в судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали.

Адвокатом позивача подано письмові судові дебати з проханням визнати заповіт недійсним та заяву з проханням розглядати справу за відсутності адвоката позивача.

Відповідачем 1 подано відзив з проханням відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати останньої і письмову заяву дебати по справі з проханнями про відмову в задоволенні позову, стягнення судових витрат відповідачки з позивача, проведення судового засідання без участі сторони відповідача 1.

Відповідачем 2 подано відзив з проханням відмовити в задоволенні позову.

Третьою особою подано листа з проханням розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного і ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, раніше надані суду пояснення учасників справи та показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд у судовому засіданні встановив наступне.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбів щодо підтвердження дошлюбного прізвища (дата формування22.04.2022) дошлюбне прізвище позивача було ОСОБА_1 .

Позивачка є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.08.1964.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 06.11.1993 дошлюбне прізвище відповідача було ОСОБА_1 .

Відповідачка є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.01.1971.

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12.05.2004 ОСОБА_4 купила кв. АДРЕСА_1 .

Згідно нотаріально посвідченого відповідачем 2 заповіту від 07.09.2016 зареєстрованого в реєстрі за № 289, ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_2 (відповідач).

Згідно свідоцтва про смерть від 08.02.2022 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 203 ЦК України, 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 204 ЦК України, 1. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 225 ЦК України, 1. Правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. 2. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун. 3. Сторона, яка знала про стан фізичної особи у момент вчинення правочину, зобов`язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану у зв`язку із вчиненням такого правочину.

Згідно ст. 1257 ЦК України, 1. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. 2. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. 3. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. 4. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Згідно ст. 105 ЦПК України, 1. Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Згідно ст. 109 ЦПК України, 1. У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2020 у справі № 757/1782/18: «Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.08.2021 у справі № 438/1673/13-ц: «Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.».

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

ЄСПЛ підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

Судом за ініціативою сторони позивача була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, яка не була проведена з причин відмови сторони позивача від її оплати.

При з`ясуванні судом причин не проведення оплати експертизи сторона позивача суду не повідомила жодних конкретних обставин, які б свідчили про поважність не проведення оплати експертизи та взагалі відмовилась повідомляти причини не проведення оплати експертизи.

Допитані судом свідки сторони позивача у своїх показаннях суду повідомили наступне.

Свідок ОСОБА_9 у своїх показаннях зазначила, що про складання заповіту їй відомо лише зі слів та чи могла спадкодавець за станом свого здоров`я свідомо скласти заповіт свідок не знає.

Свідок ОСОБА_6 у своїх показаннях зазначила, що про складання заповіту їй відомо лише зі слів та свідок не може однозначно сказати розуміла чи не розуміла спадкодавець значення своїх дій.

Свідок ОСОБА_7 у своїх показаннях зазначила, що вона із спадкодавцем не контактувала і не розмовляла та про психічний стан спадкодавця свідок нічого не може сказати.

Будь-яких інших конкретних правових доказів, які підтверджували обґрунтованість позовних вимог суду не надано.

Вищевикладене дає правові підстави для висновку про недоведеність стороною позивача своїх доводів про те, що спадкодавець вчинила заповіт у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

За таких обставин у задоволенні позову відмовляється за недоведеністю позовних вимог.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено 992,40 грн. - судового збору.

Конкретних правових доказів понесення стороною відповідача судових витрат суду на час ухвалення рішення не надано.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) і приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Подаваленко Марії Сергіївни (місцезнаходження: м. Київ, вул. Вацлава Гавела, 47/15 в літ. А).

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: