РІШЕННЯ

Іменем України

20.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в рамках окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19.01.2015 року. ОСОБА_1 (заявник) є сином померлого та єдиним законним спадкоємцем. У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Візняк Ольги Омелянівни із заявою про прийняття спадщини. 29.08.2023 року приватний нотаріус відмовила заявнику у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заявник проживав, але не був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини та своєчасно не подав заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини, тим самим нібито пропустив строк визначений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, та вважається таким, що не прийняв її.

Заявник у поданій заяві стверджує, що на час відкриття спадщини заявник та спадкодавець проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується копіями паспортів заявника та спадкодавця. За цією адресою разом із заявником також проживають його дружина - ОСОБА_4 і дочка - ОСОБА_5 , котрі можуть підтвердити факт спільного проживання заявника та спадкодавця на час відкриття спадщини. Крім цього, згідно запису у паспорті заявника він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 а з 27.09.2013 року по даний час. Відповідно до запису у паспорті спадкодавця останній був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 27.09.2013 року до 16.01.2015 року. Водночас 16.01.2015 року (за 1 день до смерті) спадкодавець змінив лише місце реєстрації проживання на АДРЕСА_2 , але не місце проживання.

Як наголошує заявник, із лікарського свідоцтва про смерть № 12 від 17.01.2015 року слідує, що ОСОБА_3 помер за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджує факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщин. Крім того, зазначена обставина встановлена і у висновку щодо ненасильницької смерті людини.

Від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. А тому, заявник просить встановити такий юридичний факт.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 11.12.2023 року подану заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Після усунення недоліків ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.01.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали, просили встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Представник заінтересованої в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 02 від 19.01.2015 року з видачею Виконавчим комітетом Брюховицької селищної ради м. Львова Львівської області відповідного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть № 12 від 17.01.2015 року, виданого Комунальною 5-ю міською клінічною лікарнею м. Львова, місцем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є наступна адреса: АДРЕСА_1 . Вказане також підтверджується висновком щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання, складеним Франківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

Відповідно до Акту ЛКП «Львівський ліхтар» від 11.10.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

29.08.2023 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Візняк О.О.відмовила заявнику у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заявник проживав, але не був зареєстрований за однією адресою на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 та своєчасно не подав заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини, тим самим пропустив строк,визначений ст. 1270 ЦК України,для прийняття спадщини, та вважається таким, що не прийняв її.

Судом також встановлено, що станом на 13.03.2024 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

В судовому засіданні в якості свідків допитувалися ОСОБА_5 донька заявника та ОСОБА_4 дружина заявника. Свідки підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Одночасно допитані свідки, кожен окремо, підтвердили, що спадкодавець ОСОБА_3 хворів, потребував постійного догляду, який йому забезпечував син - ОСОБА_1 , з яким вони постійно разом проживали.

Заявник ОСОБА_1 також пояснив, що перереєстрація ОСОБА_3 за один день до смерті в смт. Брюховичі була зумовлена бажанням батька, стан здоров`я якого різко погіршився, бути похованим на цвинтарі в смт. Брюховичі, для чого треба мати місцеву прописку. Таким чином, зміна місця реєстрації носила лише формальний характер і не пов`язана із зміною ОСОБА_3 свого дійсного місця проживання, яким завжди була квартира АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПКкраїни окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже, встановлення факту проживання заявника з батьком на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать їх майнові права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81,264,265,315ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Львівська міська рада, , м. Львів, пл. Ринок, 1.

Суддя Величко О.В.