Справа №339/530/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.24 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Сметанюка В.Б.,

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.,

скаржниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дацьо Галини Іванівни про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконними дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та скасувати постанову ВП № 74515343 від 29 березня 2024 року.

Скарга мотивована тим, що рішенням Болехівського міського суду від 19 березня 2024 року ОСОБА_1 поновлено на посаді вчителя початкових класів; рішення у цій частині допущено до негайного виконання.

19 березня 2024 року, маючи на руках рішення суду, ОСОБА_1 звернулася до керівника Болехівського ліцею № 2 «Науковий» ОСОБА_2 щодо поновлення її на роботі, однак останній повідомив, що ще не прийняв рішення та попросив прийти наступного дня.

20 березня 2024 року в присутності заступників директора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також члена профспілкового комітету ОСОБА_5 скаржниці було доведено до відома накази № 32-К та № 33-К від 20.03.2024, якими її було поновлено на роботі на умовах строкового трудового договору та відповідно звільнено з роботи у зв`язку з закінченням строкового трудового договору, які вона відмовилася підписувати, вважаючи такими, що не відповідають рішенню суду. Таким чином, до робочого місця ОСОБА_1 допущена не була.

В другій половині дня 20 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Долинського відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження. Відтак, на підставі виконавчого листа № 339/530/23 від 19.03.2024 року головним державним виконавцем Дацьо Г.І. було відкрито виконавче провадження.

Постановою ВП № 74515343 від 29 березня 2024 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з виконанням боржником рішення суду до його відкриття.

З огляду на зазначене, вважає, що дії боржника не можуть вважатися належним виконанням рішення Болехівського міського суду про поновлення її на роботі, а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

12 квітня 2024 року з Долинського відділу державної виконавчої служби на адресу суду надійшов відзив, в якому просять в задоволенні скарги щодо визнання незаконними дій головного державного виконавця Дацьо Г.І. щодо закінчення виконавчого провадження відмовити, провадження по справі закрити.

Зазначають, що 21 березня 2024 року на виконання Долинського відділу державної виконавчої служби надійшов виконавчий лист № 339/530/23, виданий 19.03.2024 року Болехівським міським судом про поновлення ОСОБА_1 з 25.08.2023 року в Болехівському ліцею № 2 «Науковий» на посаді вчителя початкових класів. Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, примірники якої 21.03.2024 та 22.03.2024 вручено представнику боржника - директору ліцею ОСОБА_2 та стягувачці ОСОБА_1 відповідно. Також 22.03.2024 року до відділу ДВС надійшло повідомлення ліцею про добровільне виконання рішення суду з долученням копії наказу від 20.03.2024 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 . В зв`язку з отриманням відповідних підтверджуючих документів, що свідчать про повне фактичне виконання рішення суду, державним виконавцем 29.03.2024 року відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Окрім того, 29.03.2024 року до відділу ДВС надійшла заява від представника боржника разом з актом Державної служби з питань праці від 22.03.2024 року, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці в Болехівському ліцею № 2 «Науковий», згідно якого порушень вимог законодавства про працю в частині законності звільнення працівників не виявлено.

Таким чином, вище наведені обставини свідчать про те, що при вчиненні виконавчих дій з виконання даного рішення суду державний виконавець керувався нормами Закону України «Про виконавче провадження» та вжив вичерпних заходів, спрямованих на повне фактичне виконання рішення суду, відповідно, порушень, які можуть призвести до визнання його дій незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження немає (а.с. 29).

Скаржниця ОСОБА_1 та її представник в судових засіданнях скаргу підтримали з наведених у ній підстав, при цьому наголосивши, що до виконання посадових обов`язків скаржниця не приступала, фактичного допущення її до роботи не було.

Головний державний виконавець Долинського відділу ДВС Дацьо Г.І. в судовому засіданні заперечила щодо визнання її дій протиправними та задоволення скарги, пославшись на викладені у відзиві мотиви. В судове засідання 09 липня 2024 року не з`явилася про час і місце розгляду заяви повідомлялася належним чином.

Представник боржника Болехівського ліцею № 2 «Науковий» - адвокат Кобилинець Т.В. в судових засіданнях заперечила щодо задоволення скарги та пояснила, що рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 виконано. Останню поновлено з 25 серпня 2023 року на посаді, яку вона займала і на ті умови, на яких вона працювала до звільнення, тобто на умовах строкового трудового договору. Оскільки строк дії договору закінчувався 25 серпня 2023 року, то і звільнено її було того ж дня в зв`язку із закінченням строкового трудового договору. Також зазначила, що позивачка знову звернулася до суду з позовом про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі, що свідчить про те, що нею визнається факт її поновлення на роботі.

Перед судовим засідання 09 липня 2024 року представник боржника Болехівського ліцею № 2 «Науковий» - адвокат Кобилинець Т.В. подала клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в судове засідання не з`явилася.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримав думку представника боржника ОСОБА_6 ОСОБА_2 в судове засідання 09 липня 2024 року не з`явився.

Свідок ОСОБА_5 , що являється вчителем фізики та членом профспілкового комітету Болехівському ліцею № 2 «Науковий», в судовому засіданні 18 червня 2024 року пояснив, що 20 березня 2024 року після 11:00 год. йому зателефонувала ОСОБА_1 та попросила підійти в приймальню кабінету директора, де вона перебуває, оскільки директор довів до її відома наказ про поновлення на роботі та сказав почекати, відлучившись. Коли директор повернувся, вони з ОСОБА_1 зайшли в його кабінет, де їй зачитали наказ про звільнення і ще раз запитали чи не хоче вона підписатися про ознайомлення з наказом про поновлення, на що вона відмовилася. ОСОБА_1 не покидала межі приймальні і кабінету директора, до роботи із здобувачами освіти як вчитель допущена не була, тому її поновлення було виключно формальним.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на виклик суду в судові засідання 04 та 09 липня 2024 року не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали виконавчого провадження, дійшов до наступного висновку.

Обов`язковість виконання судових рішень встановлена у ст.ст. 2, 18 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Питання порядку виконання судових рішень врегульоване ст. 129-1 Конституції України, у відповідності до якої суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З огляду на наведене, принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2024 року поновлено ОСОБА_1 з 25 серпня 2023 року в Болехівський ліцей № 2 «Науковий» Болехівської міської ради Івано-Франківської області на посаді вчителя початкових класів та зобов`язано Болехівський ліцей № 2 «Науковий» Болехівської міської ради Івано-Франківської області укласти безстроковий договір з ОСОБА_1 шляхом винесення відповідного наказу; стягнуто з Болехівського ліцею № 2 «Науковий» Болехівської міської ради Івано-Франківської області 1073,60 грн. в дохід держави судовий збір; рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допущено до негайного виконання (а.с. 2-6).

20 березня 2024 року директор Болехівського ліцею № 2 «Науковий» Болехівської міської ради Івано-Франківської області Мельник А.Ф. на підставі рішення Болехівського міського суду від 19.03.2024 року виніс наказ № 32-К про поновлення на роботі ОСОБА_1 на умовах строкового трудового договору від 01.09.2022 року вчителем початкових класів з повним тижневим навантаженням з 25 серпня 2023 року (а.с. 7).

Того ж дня, 20 березня 2024 року, керівник ліцею ОСОБА_2 виніс наказ № 33-К про припинення строкового трудового договору, яким звільнено 25.08.2023 року вчителя початкових класів ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 8).

21 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Долинського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.

За виконавчим листом у справі № 339/530/23 головним державним виконавцем Долинського відділу ДВС Дацьо Г.І. 21.03.2024 року відкрито виконавче провадження за № 74515343 (а.с. 53-54).

22 березня 2024 року до Долинського відділу ДВС від директора Болехівського ліцею № 2 «Науковий» надійшло повідомлення про добровільне виконання рішення суду з долученням копії наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі (а.с. 55).

29 березня 2024 року головним державним виконавцем Долинського відділу ДВС Дацьо Г.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 74515343 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9).

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Поновлення на роботі це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, а тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обов`язками, які мали місце до звільнення. Обов`язком боржника є не лише видання наказу (розпорядження) про поновлення працівника на роботі, а й фактичний допуск поновленого працівника до виконання попередніх обов`язків.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акту органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто, створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Таким чином, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. При цьому мається на увазі не формальне, а фактичне забезпечення поновленому працівнику доступу до роботи і можливості виконання своїх обов`язків».

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18 (провадження № 61-39740св18).

Так, з постанови головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дацьо Г.І. про закінчення виконавчого провадження від 29 березня 2024 року вбачається, що державним виконавцем встановлено, що рішення суду виконано до відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, як встановлено судом, наказами директора ліцею № 32-К та № 33-К від 20.03.2024 року ОСОБА_1 було поновлено на роботі на умовах строкового трудового договору на посаді вчителя початкових класів та відповідно звільнено з роботи у зв`язку з закінченням строкового трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Тобто, в один день, 20 березня 2024 року ОСОБА_1 була поновлена на роботі та звільнена з роботи.

З пояснень ОСОБА_1 , що підтверджуються поясненнями свідка вбачається, що вона фактично не була допущена до виконання обов`язків на посаді, на якій її поновив суд, оскільки в цей же день була звільнена.

За вищенаведеного, суд доходить висновку про те, що хоч боржником і був виданий наказ про поновлення на роботі ОСОБА_1 , з яким її ознайомлено, однак, фактичного допуску останньої до виконання попередніх обов`язків з наданням відповідного робочого місця не відбулося, а відтак у державного виконавця не було достатніх підстав вважати виконаним рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів.

Судом не встановлено обставин, які б підтверджували фактичний допуск ОСОБА_1 до роботи, створення належних умов для виконання нею функціональних обов`язків, що є обов`язком роботодавця при поновленні незаконно звільненого працівника, тобто, забезпечення їй реальної можливості виконувати визначені трудовим договором обов`язки, що мали місце до звільнення.

Також суд звертає увагу на долучену скаржницею до матеріалів справи відповідь Івано-Франківської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України від 15.04.2024 № 02-04/19 на звернення ОСОБА_1 , згідно якої в ході перевірки встановлено, що керівник навчального закладу здійснив формальне, неналежне виконання рішення суду, не в повному обсязі і без забезпечення можливості виконувати роботу (а.с. 49).

Долучений представником боржника ОСОБА_6 акт Південно-Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 22 березня 2024 року № ПЗ/ІФ/3486/008 не є доказом на підтвердження обставин, на які вона посилається, оскільки в ньому зазначено, що адміністрацією ліцею не надано документального підтвердження фактичного допуску до роботи поновлених працівників (а.с. 67-71).

Також посилання представника боржника ОСОБА_6 на той факт, що звертаючись повторно до суду з позовом про поновлення, ОСОБА_1 фактично визнає, що її було поновлено, суд до уваги не приймає, оскільки, повторне звернення до суду з позовом про поновлення свідчить лише про намір позивачки поновити її порушені трудові права, так як поновлено її було формально (а.с. 72-74).

Таким чином, з огляду на наведене, суд приходить до переконання, що боржником рішення Болехівського міського суду від 19 березня 2024 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів в повному обсязі та належним чином не було виконане, отже, у державного виконавця не було підстав закінчувати виконавче провадження № 74515343 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

За таких обставин дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є неправомірними, а тому постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 березня 2024 року № 74515343 щодо виконання рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2024 року слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст ст. 447, 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дацьо Галини Іванівни про закінчення виконавчого провадження задоволити.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дацьо Галини Іванівни щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 74515343 від 29 березня 2024 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дацьо Галини Іванівни про закінчення виконавчого провадження ВП № 74515343 від 29 березня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Б. Сметанюк