КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Марчук О.Л.
Єдиний унікальний номер справи № 362/3785/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2627/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В.

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Клименко Артем Ростислвович на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_2 (позивач-1), ОСОБА_3 (позивач-2), ОСОБА_4 (позивач-3)звернулися до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 (відповідач-1), ОСОБА_6 (відповідач-2), ОСОБА_5 (відповідач-3), третя особа ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначили, що вони є власниками земельних ділянок, які межують із земельними ділянками відповідачів, які встановили перешкоджають позивачам користуватись належними їм земельними ділянками, оскільки користуються частиною землі позивачів.

Посилаючись на відповідні положення земельного законодавства, позивачі просили усунути перешкоди в користуванні належними їм земельними ділянками, що знаходяться на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, шляхом зобов`язання відповідачів привести земельні ділянки у первинний, придатний для використання за цільовим призначенням стан і за рахунок власних грошових коштів знести нежитлову будівлю, цегляний/кам`яний і дерев`яний паркани, електроопори, трансформатор, вкопані бетоні кільця, сміттєві ями, автостоянку, насипну автодорогу та відновити між ділянками захоплений прохід загального користування.

Так, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер :06:012:0320 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області напіщдстав державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 300891.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер :06:012:0004 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, на підставі державного акту направло власності на земельну ділянку серіі ЯА № 300889.

ОСОБА_2 є власником 2-х земельних ділянок площею 2,0 га кожна кадастрові номери:06:012:0007 та :06:012:0005 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради Васильківського району, Київської області на підставі державних акті на право власності на земельні ділянки серіі ЯА № 300888 та серіі ЯА №300890.

Відповідачі, сім'я ОСОБА_8 ,є власниками земельних ділянок з кадастровими номерами :06:029:0006, :06:029:0003,:06:034:0002.

До 2018 року земельні ділянки були оформлені на ім'я ОСОБА_7 як єдиний майновий комплекс.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 17 квітня 2018 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками. Зобов'язано ОСОБА_7 усунути першкоди,привівши земельні ділянки позивачів упервинний придатнийдля використання за цільовим призначенням стан, зобов'язано ОСОБА_7 за власний рахунок знести нежитлову будівлю, паркан, захисний земляний вал, лопори ліній електропередач та трансформаторну підстанцію.

Постановою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року постанова апеляційного суду залишена без змін. Рішення набрало законної сили.

Разом з тим рішення суду неможливо виконати, з огляду на те, що ОСОБА_7 відчужила земельні ділянки ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Як наслідок, виконання рішення суду неможливе у зв'язку з відсутністю майна у ОСОБА_7 , і позивачі позбавлені можливості поновити права, через неможливість виконання рішення суду, яке стосується безпосередньо ОСОБА_7 , як власника земельних ділянок, які вона відчужила, уникаючи відповідальності.

Відповідачі у даній справі продовжують захоплення земельних ділянок, незаконно захопили частину земель загального користування.

На усі претензії відповідачі не реагують та відмовляються добровільноусунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, продовжують будівельні роботи без дозвольних документів, пошкоджуючи покровний ґрунт.

Внаслідок дій відповідачів,земельні ділянки (кожна) позивачів зменшились по факту на0,74 га.

Посилаючись на положення ст.ст. 125, 126, 152, 168 Земельного Кодексу України, ст. ст. 321, 317, 319, 391 ЦК України у прохальній частині позову просили - зобов'язати ОСОБА_1 , ОСОБА_6., ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 площею 2.0 га кожна для ведення особистогоселянського господарства кадастрові номери :06:012:0004; :06:012:0007 та :06:012:0005; :06:012:0320 розатшованими на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, привівши їх у первинний, придатний для використання за цільовим призначенням стан шляхом:

-знесення за власні кошти самочинно збудованого будинку, господарської будівлі, кам'яного та дерев'яного парканів, насипного валу, семи опор та трансформатора, 2 каналізанційних бетонних вигрібних ям/септиків, сміттєвих ям,

- очищення земельних ділянок позивачів від будівельного сміття на місці самовільного будівництва прибудови, щебеню на місці новоствореного проїзду та автостоянки, самочинно збудованих елементів благоустрою,

- відновлення родючого шару ґрунту на місці захопленихземельних діянок та приведення земельних діянок позивачів у первинний стан,

- відновлення захопленого проходу загального користування між ділянками позивачів з одного боку та земельними ділянками відповідачів з іншого боку відповідно до публічної кадастрової карти України,

- стягнути судові витрати з відповідачів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 привести належну ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2,0 га кадастровий номер :06:012:0320 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, у первинний, придатний для використання за цільовим призначенням стан та, за рахунок власних грошових коштів знести кам'яний паркан, електроопори, трансформатор, автостоянку і демонтувати ґрунтову автодорогу.

Зобов'язано ОСОБА_1 привести належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,0 га кадастровий номер :06:012:0007 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, у первинний, придатний для використання за цільовим призначенням стан та, за рахунок власних грошових коштів знести кам`яну нежитлову будівлю, електроопори, насипаний земляний вал і демонтувати ґрунтову автодорогу.

Зобов'язаноОСОБА_6 привести належну ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,0 га кадастровий номер :06:012:0004 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради Васильківського району, у первинний, придатний для використання за цільовим призначенням стан та, за рахунок власних грошових коштів знести електроопори, насипаний земляний вал і демонтувати ґрунтову автодорогу.

В задовленні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 6 332, 40 грн у відшкодування судових витрат.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 6 332,40 грн у відшкодування судових витрат.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 6332,40 грн у відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права. Апеляційну скаргу вважає безпідставною та необґрунтованою, тому просить рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідачів - без задоволення.

До Київського апеляційного суду також надійшли відзиви на апеляційну скаргу від відповідачів, в яких ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зазначають, що висновки суду першої нстанції не відповідають обставинам справи. Просять скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 20 червня2024 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи.

В судове засідання до Київського апеляційного суду з`явились позивач - ОСОБА_3 , представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - адвокат Клименко А.Р.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 грудня 2013 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер :06:012:0320 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області.

Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 листопада 2013 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер :06:012:0004 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради Васильківського району.

Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 грудня 2013 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер :06:012:0007 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 грудня 2019 року ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :02:029:0006 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 грудня 2019 року ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,2496 га кадастровий номер :06:029:0003.

Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 01 липня 2020 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,208 га кадастровий номер :06:034:0002 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

За клопотанням позивачів у справі було проведено судову будівельно-технічну, земельно-технічну експертизу і експертизу з питань землеустрою.

Так, згідно із висновком експерта № 19887/21-41 від 17 листопада 2021 року суд першої інстанції встановив, що:

-фактичні межі та площа земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0007 не відповідають межам та площам цієї ділянки, яка була отримана на підставі дозволу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2021 року № 362/3785/20 інженером-геодезистом з Бази Державного земельного кадастру;

-фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0007 - 1,8003 га (згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку від 13 липня 2020 року);

-в Додатку № 2 до висновку фактичні межі земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0007 позначені лініями та крапками штрихування синього кольору, межі цієї ділянки згідно наданих координат - лініями червоного кольору, лініями та крапками чорного кольору позначена частина земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0007 площею 0,0392 га та виходить за межі земельної ділянки згідно наданих координат;

-фактичні межі та площа земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0004 не відповідають межам та площі цієї ділянки, яка була отримана на підставі дозволу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2021 року № 362/3785/20 інженером-геодезистом з Бази Державного земельного кадастру;

-фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0004 - 1,8289 га (згідно державного акту серії ЯА № 300889);

-в Додатку № 2 до висновку фактичні межі земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0004, позначені лініями та крапками штрихування синього кольору, межі цієї ділянки згідно наданих координат - лініями червоного кольору;

-фактичні межі та площа земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0320 не відповідають межам та площі цієї ділянки, яка були отримані на підставі дозволу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2021 року № 362/3785/20 інженером-геодезистом з Бази Державного земельного кадастру;

-фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0320 - 1,3670 га (згідно державного акту серії ЯА №300891);

-в Додатку № 2 до висновку фактичні межі земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0320 позначені лініями та крапками штрихування синього кольору, межі цієї ділянки згідно наданих координат - лініями червоного кольору;

-в межах земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0007 знаходиться: частина ґрунтової дороги площею 0,0168 га, земляний вал площею 0,0536 га (загальна площа 0,0636 га), земляний вал площею 0,0052 га та кам`яна нежитлова будівля площею 0,0010 га.;

-згідно із супутникових знімків сервісу «Google Планета Земля» станом на березень 2010 року в місці розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :06:012:0004, :06:012:0007, :06:012:0005, :06:012:0320 прокладено ґрунтову дорогу, встановлені опори ліній електропередач, насипано земляний вал та проведено видобуток піску;

-в межах земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0004 знаходиться: частина ґрунтової дороги площею 0,0195 га, частина земляного валу площею 0,0101 га (загальна площа 0,0636 га).;

-згідно із супутникових знімків сервісу «Google Планета Земля» станом на березень 2010 року в місці розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :06:012:0004, :06:012:0007, :06:012:0005, :06:012:0320 прокладено ґрунтову дорогу, встановлені опори ліній електропередач, насипано земляний вал та проведено видобуток піску;

-в межах земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0320 знаходиться: частина трансформаторної підстанції, площею 0,0018 га (загальна площа 0,0028 га), частина автостоянки площею 0,0099 га (загальна площа 0,0120 га), частина ґрунтової дороги площею 0,0082 га, частина кам`яного паркану площею 13,17 метрів, електроопора;

-згідно із супутникових знімків сервісу «Google Планета Земля» станом на березень 2010 року в місці розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :06:012:0004, :06:012:0007, :06:012:0005, :06:012:0320 прокладено ґрунтову дорогу, встановлені опори ліній електропередач, насипано земляний вал та проведено видобуток піску.

Пунктами «г» і «е» частини першої статті 91 Земельного кодексу України передбачено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та дотримуватися правил добросусідства.

Частина друга статті 90 ЗК України передбачає, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом/

Відповідно до частини першої статті 91 ЗК України, власники земельнихділянок зобов`язанітакож не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також, дотримуватися правил добросусідства.

Згідно із частиною першою статті 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації (частина перша статті 107 ЗК України).

Відповідно дочастини першоїстатті 108ЗК України,у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені рослинною смугою, стежкою, рівчаком, каналом, стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів.

Норма частини другої статті 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (пункт «б» частини третьої статті 152 ЗК України).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що розташування сторонніх об`єктів на земельних ділянках позивачів і самовільного використання їх території відповідачами, безумовно порушує законні на права та інтереси позивачів щодо землекористування внаслідок дій відповідачів, а тому права позивачів по належному володінню і користуванні власними земельними ділянками порушені та підлягають захисту.

Також, колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції,що для захисту порушених прав позивачів на належні їм земельні ділянки необхідно зобов'язати відповідачів усунути відповідні перешкоди шляхом приведення земельних ділянок позивачів у первинний стан.

Доводи апеляційної скарги відповідачки-1не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди відповідачки-1 з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається відповідачка-1у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає рішення законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Клименко Артем Ростиславович - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 червня 2024 року.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова