справа № 619/2874/24
провадження № 2/619/908/24
Рішення

іменем України

24 червня 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівськийрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/2874/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

вимогипозивача: про стягнення заборгованості,

представникпозивача: ОСОБА_2 .

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 22.04.2024 у системі «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №2078388 від 28.06.2021 у розмірі 9840,00. У обґрунтування позову зазначено, що 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМНАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов ТОВ « ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» плату належні йому права вимоги до боржників указаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 . 28.06.2021 між ТОВ «ЛІЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2078388 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомилась з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно їх дотримуватись. 28.06.2021 на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №2078388 від 28.06.2021, проте зазначена вимога булла залишена відповідачкою без виконання.

Відповідачкою ОСОБА_1 надано відзив, у якому зазначено, що вона заперечує проти позову повністю. Будь-яких доказів щодо оплати витрат на правничу допомогу не надано, заявлена вимога про стягнення витрат направничу допомогу не відповідає критеріям дійсності, обгрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням наданих доказів, складності та значення справи для сторін. Договір не містить пункту щодо можливості підписання шляхом направлення коду на так званий «фінансовий номер», такий номер взагалі не визначений у договорі. Протокол підписання, який би свідчив про дійсно підписання договору відсутній. Позивачем не надано доказів, що договорі про надання фінансового кредиту укладався, що право на стягнення є у позивача як у стягувача. Позивачем не надані докази про перехід прав вимоги за кредитним договором №2078388 від 28.06.2021 до позивача, сума боргу не підтверджена доказами. У розрахунку зазначена лише сума заборгованості за процентами, порядок її нарахування не зазначений. Відповідно до п. 1.6.1 кредитного договору наданого позивачем загальна вартість кредиту становить 4710,00 грн. За умовами договору сторони погодили строк кредиту 30 днів та встановлено графік платежів, яким встановлено дату повернення кредиту 28.07.2021. Право кредитодавця нараховувати проценти припиняється після спливу визначеного договором строку, доказів того, що договір був пролонгований не надано.

Заяви, клопотання, процесуальнідії у справі.

На виконаннявимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 24.04.2024 судом було направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 29.04.2024 отримано відповідь.

Ухвалою суду від 30.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29.05.2024, яке відкладено за клопотанням відповідачки на 24.06.2024.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, наддавши заяву про розгляд справи без її участі, протии позову заперечує у повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

28.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2078388, який підписано з використанням позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.

Відповідно до п.1.1 Договору, його укладення здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт www.credit7.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства.

Згідно з п. 1.2 Кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, платити проценти на користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 3000,00 гривень; дата надання кредиту: 28.06.2021; строк кредиту 30 днів; валюта кредиту: UAH; цільове призначення на споживчі потреби; стандартна процентна ставка 1,90% в день ( а.с. 15-21).

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 19.02.2022, загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить: просрочена заборгованість за сумою кредиту - 3000,00 грн, просрочена заборгованість за процентами 6840,00 грн.

На підтвердження виконання Товариством п. 2.1. Кредитного договору, позивач надає лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за №2643_47 від 18 серпня 2023 року, відповідно до якого 28.06.2021 року на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн, за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів (а.с. 11).

Відповідно до виписки з особового рахунка заборгованість перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за Кредитним договором № 2078388 від 28.06.2021 року, станом на 22.06.2023 (включно) складає 9840,00 грн (а.с. 13).

28.06.2021 ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2078388 від 28.06.2021, де зазначена таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, із якої вбачається, що сума платежу за розрахунковий період складен 4710,00 грн, проценти за користування кредитом складуть 1710,00 грн, загальна вартість кредиту складе 4710,00 грн (а.с. 14).

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, щовизначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуєть сянадати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторонни домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважаєтьс яукладеним у письмовій формі.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання друго їсторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли сааме ціумови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З позовом про визнання недійсним кредитного договору №2078388 ОСОБА_1 до суду не зверталася.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Кредит відповідачці надано строком на 30 днів, дата повернення кредиту 28.07.2021, доказів, що відбулася пролонгація договору №2078388 від 28.06.2021, відповідно до його умов, матеріали справи не містять.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Вказаний висновок було підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16.

Таким чином, позикодавець відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Як установлено судом, між сторонами по справі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2078388 від 28.06.2021, згідно з яким загальна вартість кредиту становить 4710,00 грн.

Також згідно з п. 1.3 зазначеного Договору, строк кредиту становить 30 днів. Відповідно до п. 1.4.1 стандартна процентна ставка становить 1.90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору.

Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст. 1048 ЦК України, і самим Договором.

24 грудня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ»» (Фактор) уклали договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.

Внаслідок передачі права вимоги за договором, фактор замінює клієнта у кредитних договорах, що входять до потрфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п.1.2. договору факторингу).

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24 грудня 2021 року, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором №2078388 від 28.06.2021 в сумі 9840,80 грн, з яких 3000,00 грн залишок по тілу кредиту, 6840,00 грн залишок по відсотках (а.с. 8).

10 січня 2022 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» надіслало ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 10).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В межах визначеного договором строку кредитування, сума заборгованості відповідача за відсотками становить 1710,00 грн (3 000,00 грн / 100% х 1,90%) х 30 днів), і саме ця сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню 3000,00 грн сума позики та 1710,00 грн нараховані відсотки за 30 днів - період кредитування, що разом становить 4710,00 грн.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» підлягають задоволенню частково (47,87%), то розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1159,60 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідачки 10500,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду подано: копію договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, копію акту про отримання правової допомоги від 15.05.2024, копію рахунку від 15.05.2024 №15.05.2024-50 та копію платіжної інструкції N 31464 від 20 травня 2024 року на суму 10 500,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі N904/8478/16).

Суд, оцінив співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи, складність справи, час, обсяг, ціну позову та значення справи для сторони, з урахуванням часткового задоволення позову, вважає, обґрунтованим і співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», заборгованість за кредитним договором №2078388 від 28.06.2021 у розмірі 4710,00 (чотири тисячі сімсот десять гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1159,60 грн (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять гривень 60 копійок) та витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).

Надіслати позивачу копію судового рішення в електронній формі у порядку, визначеному законом, а відповідачці надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повненайменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариство з обмеженоювідповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7,

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. М. Нечипоренко