Справа № 191/7/24
Провадження № 2/191/5/24
01 липня 2024 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Окладнікової О.І., за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав,
02.01.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся представник позивача - адвокат Кушнір С.Б. в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування уточнених позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На момент народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомості про батька дитини внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Мотивацією відповідачки для реєстрації матір`ю одиначкою було отримання матеріальної допомоги від держави.
Також факт спільного проживання підтверджується актом обстеження умов проживання дитини від 26.06.2023 року, складеним працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА в м. Києві.
В період з серпня 2014 року по лютий 2022 року відповідачка обіцяла позивачу виїхати на підконтрольну Україні територію для внесення змін в актовий запис про народження сина.
З початком повномасштабного вторгнення рф в України в лютому 2022 року зв`язок з відповідачкою було втрачено.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2023 року у цивільній справі №191/3325/23 позивача визнано батьком дитини та внесено зміни в актовий запис про народження, де змінено прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 (станом на сьогодні рішення набрало законної сили). З метою внесення відповідних змін позивач звернувся до органів РАЦСу у м. Києві по питанню поновлення актового запису про народження сина та внесення змін у відповідності до рішення суду.

З 2015 року відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з сином, матеріально не утримує. Весь тягар утримання та виховання сина ліг на батька ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

18.03.2024 року до суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав від 19.02.2024 року за №103-1377.

Ухвалою суду від 29.03.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті.

У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач до судового засідання повторно не з`явилася, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, просили розглядати справу без їх участі.

На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 є спільна неповнолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2023 року (а.с.15-17) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.61).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.13-14). Однак заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2023 року ОСОБА_1 визнано батьком ОСОБА_3 та внесено зміни в актовий запис про народження, де змінено прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 (а.с.15-17).

Відповідно до довідки №, виданої 09.06.2015 року Службою у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в службі у справах дітей на обліку дітей, як внутрішньо-переміщених з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції перебуває малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітній ОСОБА_7 по заяві про тимчасове влаштування від 17.03.2015 року проживає з біологічним батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_1 вирішується питання про визнання батьківства в судовому порядку (а.с.10).

Згідно з актом №92 обстеження умов проживання дитини від 26.06.2023 року, складеним Службою у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . Кімната в гуртожитку простора, у дитини окреме місце для сну та відпочинку, в наявності письмовий стіл, ноутбук для навчання. Санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Ванна кімната, туалет та кухня на поверсі для спільного користування. Для дитини створено базові умови для проживання, в наявності сезонний одяг, продукти харчування (а.с.11).

Відповідно до характеристики, складеної класним керівником 8-Б класу гімназії №188 Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 , ОСОБА_9 навчається у гімназії №188 м. Києва з 2016 року. За цей час він зарекомендував себе як уважний і старанний учень. Володіє матеріалом на достатньому рівні. Має хорошу пам`ять та творче мислення. Він має добрий загальний розвиток і високі успіхи з предмету «Фізична культура». Вихованням дитини займається батько ОСОБА_1 . Мати, ОСОБА_2 , протягом навчання сина заклад освіти не відвідувала та не цікавилась життям та навчанням дитини (а.с.36).

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав від 19.02.2024 року за №103-1377, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що вона ухилилась від виховання та утримання дитини (а.с.54-55).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч її бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки остання тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дитини як складову виховання, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 150, 164 СК України, ст.ст. 10, 11, 19, 81-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складене 10.07.2024 року.

Суддя О.І. Окладнікова