Справа № 359/2856/24
Провадження №:4-с/138/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Бугери І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Курилко Інни Олександрівни, стягувач ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2024 з Бориспільського міськрайонного суду Київської області до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області відповідно до ухвали від 22.03.2024 надійшла вказана вище скарга за підсудністю.

Скарга мотивована тим, зокрема, що на виконанні у Бориспільському відділі ДВС у Бориспільському районі Київської області перебуває виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.11.2021 за заявою ОСОБА_2 про стягнення із скаржника аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості, з якого слідує, що скаржник станом на 05.01.2024 має заборгованість у розмірі 129722,25 грн. Ознайомившись із даною довідкою 06.03.2024 скаржник звернувся до відділу ДВС із заявою про здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів в межах вказаного виконавчого провадження з врахуванням квитанцій по сплаті аліментів на утримання дитини, шляхом перерахування грошових коштів стягувачу та її матері, у період з 07.10.2021 по 10.07.2023 на загальну суму в розмірі 74693,25 грн. Разом з тим, 19.03.2024 державний виконавець надав йому відповідь про те, що врахувати надані квитанції в рахунок погашення аліментів не є можливим, оскільки у наданих квитанціях відсутнє зазначення призначення платежу, яке б свідчило, що це саме аліменти. Крім того, державним виконавцем здійснюється відрахування з додаткової винагороди, яку скаржник отримує у зв`язку з проходженням військової служби, однак така винагорода належить до одноразових видів грошового забезпечення і не включається до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на дітей. Зазначені обставини призвели до протиправного нарахування заборгованості, а також стягнення аліментів у подвійному розмірі.

Враховуючи викладене вище, скаржник просить суд: 1) визнати дії державного виконавця по здійсненню розрахунку розміру по заборгованості по аліментам у виконавчому провадження №67690938 неправомірними; 2) зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження №67690938 з врахуванням квитанцій по сплаті аліментів, які були сплаченні у добровільному порядку; 3) зобов`язати державного виконавця виключити з нарахування та сплати аліментів суми додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168, отримані скаржником під час військової служби з 18.08.2022 по день ухвалення судового рішення; 4) зобов`язати державного виконавця винести постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші видів доходу боржника в рахунок стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 та виплачується ОСОБА_1 у період дії воєнного стану, починаючи з 18.07.2022 та направити відповідну постанову у військову частину; 5) після перерахунку і виключення суми додаткової винагороди, зобов`язати державного виконавця видати довідку з перерахунку аліментів відповідного виконавчого провадження, надмірно нараховані та сплаченні кошти в зазначеному виконавчому провадженні врахувати в майбутні платежі аліментів на утримання дитини та направити відповідну постанову у військову частину, щодо включення надмірно сплачених коштів на утримання дитини в рахунок наступних відрахувань в якості аліментів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024 скаргу було передано на розгляд судді Холодовій Т.Ю.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.04.2024 задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Холодової Т.Ю.

Протоколом розподілу справи між суддями від 22.04.2024 справу передано на розгляд судді Київській Т.Б.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2024 скаргу було залишено без руху та надано скаржнику строку 10 днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2024 відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання для її розгляду на 15.05.2024.

Головуюча суддя Київська Т.Б. перебувала у відпустці в період з 20.05.2024 по 02.06.2024, включно, на підставі наказу № 86 по Могилів-Подільському міськрайонному суду від 09.05.2024.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.06.2024 витребувано у Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області матеріали виконавчого провадження. Відповідно до довідки про доставку електронного документа (ухвали) до електронного кабінету відділу ДВС, копію ухвали отримано 11.06.2024.

На виконання вимог ухвали суду 04.07.2024 суду надано лише копію довідки-розрахунку по вказаному вище виконавчому провадженню, однак в супровідному листі було вказано, що довідка містить описку і вірним періодом нарахування слід вважати з 28.10.2021 по 321.12.2023.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (судової повістки) до електронного кабінету скаржника в системі «Електронний суд». Представник скаржника подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (судової повістки) до електронного кабінету відділу ДВС в системі «Електронний суд».

Стягувач в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживанням.

У відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов такого висновку.

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (частина перша 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Встановлено, що 09.11.2021 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області видано судовий наказ у справі №138/3134/21 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з 28.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Даний судовий наказ було передано на примусове виконання.

05.01.2024 державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Курилко І.О. було здійснено розрахунок заборгованості по аліментах зі змісту якого слідує, що за період з 28.10.2021 по 31.12.2023 державним виконавцем було визначено заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 347712,23 грн. з них 217989,98 сума сплачених аліментів. Таким чином, заборгованість по сплаті аліментів на підставі вказаного вище судового наказу станом на 31.12.2023 становить 129722,25 грн. (а.с.16-17).

Відповідно до листа №44530 від 19.03.2024 в.о. начальника Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області скаржника повідомлено, що на виконанні у відділу перебуває виконавче провадження №71300145 відкрите на підставі вказаного вище судового наказу. 15.03.2023 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлено сторонам. В ході виконання виконавчого провадження, було встановлено, що боржник отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 . 27.03.2023 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме на вказану військову частину і направлено копію постанови. Зробити перерахунок довідки-розрахунку №2143 від 05.01.2024 та включити квитанції, які сплачені в добровільному порядку не є можливим, так як в призначенні платежу необхідно вказувати інформацію про те, що це сплата за аліменти згідно судового наказу №138/3134/21 від 09.11.2021 (згідно ВП №71300145) (а.с.20-25).

Згідно наданого суду звіту про здійснення відрахування та виплати №3766 від 30.12.2023 з ОСОБА_1 за постановою від 27.03.2023 ВП №71300145 винесеною за виконавчим документом №138/3134/21 від 09.11.2021 виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області, за період з 01.06.2023 по 31.12.2023 було утримано аліменти у розмірі 222962,39 грн. (а.с.14). Також, згідно звіту про здійснення відрахування та виплати №1902 від 05.03.2024 з ОСОБА_1 , за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 була утримана сума у розмірі 58068,60 грн. (а.с.15).

Як слідує з довідки про доходи №3766 від 30.12.2023 виданої військовою частиною НОМЕР_1 за період з серпня 2022 по грудень 2023 скаржнику нараховано заробітну плату у розмірі 371916,28 грн. Також, нараховано інші нарахування у розмірі 1048409,91 грн. Загальна сума доходу становить 1420326,19 грн. З вказаної суми у період з червня 2023 по грудень 2023 з скаржника було утримано аліменти у розмірі 222962,39 грн. (а.с.19).

Аналізуючи вказану вище довідку про доходи, а також довідки-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 28.10.2021 по 31.12.2023, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру аліментів на утримання дитини враховувалась як сума заробітної плати, так і додаткова винагорода відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168.

Як стверджує скаржник, він добровільно у період з 07.10.2021 по 10.07.2023 сплачував аліменти на утримання дитини, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок стягувача та її матері (баби дитини), на загальну суму 74693,25 грн. На підтвердження чого надав квитанції про перерахунок коштів на суму 69743,42 грн., де відправником зазначено ОСОБА_1 , а отримувачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 26-47). Разом з тим, як зазначає скаржник, у призначеннях платежу слово «аліменти» він не зазначав, оскільки такої вимоги законодавство України не містить.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В свою чергу стаття 179 Сімейного кодексу України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Пунктом 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 встановлено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання (п. 15 Інструкції).

Також, слід звернути увагу, що статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» на сторони покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, тобто у випадку сплати аліментів обов`язок повідомити виконавця покладається не лише на боржника, а й на стягувача.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 2607/386/2012 (провадження № 61-13617св21) зроблено висновок, що «суд першої інстанції встановив, що боржником не надано доказів, що банківські картки, на які здійснювався переказ грошових коштів, належать стягувачу. Крім того, електронні перекази за допомогою поштового зв`язку не містять жодних відомостей про тип, призначення платежу. Суд першої інстанції також не встановив, що перераховані кошти є аліментами із зазначенням будь-яких слів, словосполучення які б свідчили про це, а не є добровільною участю батька у витратах на дітей чи участі в інших витратах колишньої дружини та їх дітей».

Аналогічний висновку також дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС у постанові від 01.06.2022 у справі № 759/4666/20 (провадження 61-19514св21)

При вирішенні даної скарги суд, враховує те, що скаржником не надано доказів, що квитанції, про які він зазначає у своїй скарзі та які додані до неї, мали призначення платежів саме аліменти на утримання спільної дитини його та стягувача. При цьому, в призначенні платежів зазначено «переказ власних коштів» та отримувачами коштів є двоє різних осіб та лише одна з них є стягувачем. Підтвердження родинних зв`язків іншої особи отримувача з дитиною скаржника матеріали справи не містять. Крім того, судовий наказ виданий 09.11.2021 і суд стягнув аліменти з ОСОБА_1 на утримання його сина ОСОБА_3 лише з 28.10.2021, а він просить крім іншого врахувати квитанції, які датуються ще до цієї дати, зокрема, 07.10.2021 (а.с.45) та 16.10.2024 (а.с.35).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця в частині відмови у перерахуванні суми заборгованості зі сплати аліментів на підставі поданих скаржником квитанції є правомірними, а тому підстав для задоволення скарги в цій частині немає. Крім того, оскільки судом визнано вказані вище дії державного виконавця правомірними, то у задоволенні вимоги скарги про зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості з врахування вказаних вище квитанцій також слід відмовити.

Щодо включення державним виконавцем до доходу скаржника суми додаткової винагороди, яка була виплачена йому відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, суд зазначає таке.

Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Разом з тим, постановою КМУ №122 від 16 лютого 2022 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 26 лютого 1993 №146» встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Аналізуючи вказані норми права, суд вважає, що додаткові виплати проводяться тільки в період дії воєнного стану, тобто має тимчасовий характер.

Проте, постановою КМУ від 11.11.2022 № 1263, яка набула чинності 16.11.2022, внесено зміни до п. 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26.02.1993 № 146, доповнивши його після слів «З усіх видів грошового забезпечення» словами «інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується за період воєнного стану».

Відповідно до Постанови КМУ від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» (у редакції, яка діяла до 15.11.2022, включно), зокрема п.п 2 п.1 утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати.

При цьому, п 8 цієї ж постанови (у редакції, яка діяла до 15.11.2022, включно) передбачено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Як вже було зазначено вище, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини державним виконавцем враховувалась, як сума заробітної плати, так і додаткова винагорода відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168. При цьому, розрахунок заборгованості по аліментах було здійснено за період з 28.10.2021 по 31.12.2023.

Таким чином, заборгованість із сплати аліментів з боржника з даної винагороди по 16.11.2022 не повинна нараховуватися державним виконавцем.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вказаної вище вимоги та визнання дій державного виконавця протиправними в частині врахування суми додаткової винагороди, яка виплачується скаржнику відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 з серпня 2022 по 15.11.2022, включно, а також зобов`язати державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби Бориспільського району Київської області Курилко І.О, здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів виключивши суми додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, отримані ОСОБА_1 по 15.11.2022, включно.

Разом з тим, слід відмовити у задоволенні вимоги про зобов`язання державного виконавця винести постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендії та інші види доходу боржника в рахунок стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 без врахування додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, оскільки законодавець починаючи з 16.11.2022 дозволив враховувати у суму стягнення аліментів додаткову винагороду, яка проводиться у період дії воєнного стану. Аналогічно і вимога про зобов`язання державного виконавця видати довідку з перерахунку аліментів не підлягає задоволенню. Вказана вимога взагалі є передчасно заявленою, оскільки скаржником не наведено жодних обставин які б перешкоджали йому у подальшому звернутись до державного виконавця з метою отримання відповідної довідки після здійснення державним виконавцем перерахування аліментів на підставі даної ухвали суду.

Керуючись ст. 1,3, 18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», постановою КМУ №122 від 16 лютого 2022 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 26 лютого 1993 №146», постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», постановою КМУ від 11.11.2022 № 1263 «Про внесення зміни до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», ст.447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби Бориспільського району Київської області Курилко Інни Олександрівни в частині здійснення розрахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №67690938 з врахуванням суми додаткової винагороди, яка виплачується ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» з серпня 2022 року по 15 листопада 2022 року, включно.

Зобов`язати державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби Бориспільського району Київської області Курилко Інну Олександрівну, здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №67690938 виключивши суми додаткової винагороди отриманої ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», за період з серпня 2022 року по 15 листопада 2022 року, включно.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення, шляхом подання апеляційної скарги. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.Б.Київська