Справа № 708/387/24
Провадження № 2/484/997/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2024 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю,

У С Т А Н О В И В :

12.04.2024 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача в якому просила стягнути з останнього на її користь аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 12.04.2024 року та протягом всього часу проживання ОСОБА_1 з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікування нею.

Позов обґрунтований тим, що 28 березня 2021 року між нею і відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про шо складено актовий запис №19. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 .

У вказаному шлюбі народилася дитина-син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

Дитина народилася з рядом хвороб (розладів), серед яких ДЦП, подвійна геміплегія та інші психоорганічні розлади, що підтверджується Медичним висновком № 21 від 15 листопада 2023 року. Цим же висновком підтверджується, що вказаний перелік медичних показань, згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України. Міністерства фінансів України від 08 листопада 2001 р. № 454/471/516, дає право на одержання соціальної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 16 років. Висновок дійсний до 03 листопада 2028 року.

Консультаційним висновком спеціаліста Центральної ЛКК з дитячої інвалідності № 958 від 03.11.2023 встановлено діагноз: ДЦП, подвійна геміплегія, gifcS5p, MACS5p, псевдобульбарний синдром, епілепістичний характер, психоорганічні розлади, та встановлено інвалідність на термін 5 років.

Згідно розділу 13 («Обмеження життєдіяльності») індивідуальної програми реабілітації інваліда, заповненого 20.12.2022 малолітня дитина ОСОБА_3 має високий ступінь обмежень у самообслуговуванні, пересуванні, орієнтації, спілкуванні, у контролі своєї поведінки, до трудової діяльності, навчання, здобуття освіти. Згідно п. 22 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України від 05.09.2011 № 561 значне обмеження життєдіяльності виникає внаслідок значних порушень функцій органів чи систем організму, що призводить до неможливості або значного порушення здатності чи можливості навчання, спілкування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, пересування, самообслуговування, участі у трудовій діяльності, та супроводжується необхідністю в сторонньому догляді (сторонній допомозі).

Догляд за малолітнім сином з інвалідністю ОСОБА_3 здійснює позивач, перебуваючи на обліку в Управлінні соціального захисту Первомайської РДА та отримує у зв`язку з цим соціальну допомогу, що підтверджується довідками від 03.04.2024 №862 і № 863, проживаючи при цьому не за місцем реєстрації а у АДРЕСА_1 (до того - Чигиринського) району, що підтверджується:

1) довідкою Тіньківського старостинського округу від 28.03.2024 № 37/06-01-03 (додається),

2) актом обстеження від 11.04.2024 № 32/12-09

Хоча вона є працездатною особою, зв`язку із тим, що здійснює постійний догляд за сином з інвалідністю, не має можливості працювати, щоб тим самим забезпечувати свої особисті потреби.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю - це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» встановлені відповідні розміри державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства (залежно від групи) та дітям з інвалідністю до 18 років.

При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 19 грудня 2017 року № 2249-VII1 у тексті СК України слова «інвалід» та «дитина-інвалід» в усіх відмінках і числах замінено відповідно словами «особа з інвалідністю» та «дитина з інвалідністю» у відповідному відмінку і числі.

Таким чином, законодавство не ставить умовою отримання такого утримання ні перебування чи не перебування з іншим подружжям (відповідачем) у зареєстрованому шлюбі, ні матеріальний стан особи, яка позивається про призначення від іншого члена подружжя такого роду утримання.

В той же час, умовою такого утримання є можливість іншого подружжя надавати таку матеріальну допомогу

Позивач вказує, що відповідач матеріальну допомогу на її утримання, з ким проживає дитина з інвалідністю, надавати може, оскільки є особою працездатного віку, фізично здоровий, проходить службу у 23 державній пожежно-рятувальній частині м. Первомайська Миколаївської області, де отримує заробітну плату (дохід). Іншої сім`ї чи утриманців він не має.

На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзив на позов не надав.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що 28 вересня 2021 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_2 , який був зареєстрований Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 19.

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що здійснює догляд за малолітнім сином з інвалідністю ОСОБА_3 та у зв`язку з тим, що здійснює постійний догляд за ним, не має можливості працювати, щоб тим самим забезпечувати свої особисті потреби.

У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Коде-ксом.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно довідки, наданої старостою Тіньківського старостинського округу Чигиринської міської ради Черкаського району Черкаської області № 37/06-01-03 від 28.03.2024р., та Акту обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської міської територіальної громади, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_3 .

Відповідно до медичного висновку № 21 про дитину - інваліда віком до 16 років від 15.11.2023р., та консультаційного висновку спеціаліста Центральної ЛКК з дитячої інвалідності № 958 від 03.11.2023р., у ОСОБА_3 наявні захворювання: ДЦП, подвійна геміплегія, gifcS5p, MACS5p, епілепістичний характер, психоорганічні розлади. Наявне захворювання відповідає розділу 1 пункту 2 підпункту 2.1 Переліку медичних показань, що дають право на одержання соціальної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 16 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України. Міністерства фінансів України від 08 листопада 2001 р. № 454/471/516,. Висновок дійсний до 03 листопада 2028 року.

Зі змісту індивідуальної програми реабілітації інваліда від 20.12.2022 малолітня дитина ОСОБА_3 має високий ступінь обмежень у самообслуговуванні, пересуванні, орієнтації, спілкуванні, у контролі своєї поведінки, до трудової діяльності, навчання, здобуття освіти, потребує постійної терапії, реабілітаційних послуг та догляду.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність.

Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Положеннями ст. 91 СК України закріплено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Так, відповідно до ч. 2 даної статті жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Із системного аналізу норм ст. 88 та ст. 91 СК України випливає, що право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною з інвалідністю та опікування нею; нездатністю дитини обходитися без постійного стороннього догляду; походження дитини від другого з подружжя (кровне споріднення); спроможністю другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.

Суд враховує те, що право того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому, відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивачки, з якою проживає їх спільна дитина з інвалідністю, як це визначено приписами ч. 2 ст. 88 СК України.

Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

На підставі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

На підставі наведеного, враховуючи, що позивач має на утриманні дитину з інвалідністю, яка проживає з нею та потребує постійного стороннього догляду, відповідно до ст. 80, 88 СК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та протягом всього часу проживання позивача з дитиною з інвалідністю.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 12.04.2024 року та протягом всього часу проживання ОСОБА_1 з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікування нею.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту рішення 05.07.2024 року.

Суддя: