Номер провадження: 22-ц/813/385/24
Справа № 521/5328/19
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

переглянувши справу №521/5328/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року у складі судді Гуревського В.К., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 27 березня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 у період з 26 липня 2001 року по 17 вересня 2017 року, проживали сім`єю у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира була надана ОСОБА_2 у 1998 році, потому відповідач набула квартиру в особисту приватну власність. Квартира була у незадовільному стані, потребувала ремонту та поліпшення умов проживання. З 2001 року постійно проживав у квартирі, користувався майном зі згоди власника, разом з власником за спільні кошти та спільними силами привели квартиру у придатний для проживання стан, власними силами проводив ремонтні роботи, вкладав кошти. Факт спільного проживання сім`єю не заперечується відповідачем, її родиною, спільними знайомими. Проте з вересня 2017 року відповідач неправомірно порушує його право власності на майно, яке впродовж тривалого часу за власні кошти ним було поліпшено, відновлено, порушує його право володіння власним майном (меблями, побутовою технікою, власними речами), яке знаходиться наразі у володінні та користуванні інших осіб.

Позивач ОСОБА_1 просив:

встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 26 липня 2001 року по 17 вересня 2001 року;

визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.2-10).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.122-123).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року (описку виправлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року) в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ; заборонено будь-яким суб`єктам реєстраційної діяльності здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо переходу права власності на ім`я будь-яких осіб на вказану квартиру (т.1 а.с.131-132, 135).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року (описку виправлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року) в порядку забезпечення доказів витребувано документи на спірну квартиру з Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, КП «ЖКС «Хмельницький», Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради (т.1 а.с.148, 151).

Відповідач ОСОБА_2 визнала позов в частині встановлення факту проживання однією сім`єю у період з 26 липня 2001 року по 17 вересня 2017 року, не визнала в частині вимог про визнання квартири спільною сумісною власністю. Відповідач вказала, що позивач приховав від суду, що у період спільного проживання було набуто на зареєстровано за ОСОБА_1 садовий будинок та земельну ділянку для садівництва в садовому товаристві «Гідробудівельник», на які відповідач вважає, що виникло право спільної сумісної власності. ОСОБА_1 є власником частки житлового будинку в с. Щербанівське Миколаївської області, яку набув у власність у 1996 році, тобто до відносин із ОСОБА_2 (т.1 а.с.169-170).

Відповідач ОСОБА_2 , звернувшись 19 квітня 2019 року до суду із зустрічним позовом, просила:

встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 26 липня 2001 року по 17 вересня 2001 року;

визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 садовий будинок, загальною площею 118,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на частку садового будинку, загальною площею 118,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0564 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на частку земельної ділянки, площею 0,0564 га для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.162-163).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (т.1 а.с.207).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову (т.1 а.с.114-116).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року призначено судово будівельно-технічну експертизу щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 (ринкова вартість, ремонтні роботи, реконструкція тощо) (т.1 а.с.217-217).

Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз надіслав до суду Клопотання експерта №19-3714-3716 від 22 липня 2019 року про надання додаткових матеріалів та доступу до об`єкта дослідження (т.1 а.с.224).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року в порядку забезпечення доказів витребувано з КП «БТІ» Одеської міської ради технічну документацію на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.36-37).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 березня 2020 року призначено судово будівельно-технічну експертизу щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 (ринкова вартість, ремонтні роботи, реконструкція тощо) (т.2 а.с.52-54).

Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз надіслав до суду Клопотання експерта №20-2014/2015 від 08 квітня 2020 року про надання додаткових матеріалів (т.1 а.с.57).

Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз надіслав до суду Повідомлення про неможливість надання висновку №20-2014/2015 від 27 травня 2020 року з підстав не надання на клопотання експерта додаткових матеріалів, необхідних для проведення дослідження (т.1 а.с.57).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті (т.2 а.с.71).

В судових засіданнях допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (т.2 а.с.127-132, 133-140, 142-145)ю

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 , зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково; встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 26 липня 2001 року по 17 вересня 2017 року; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності відмовлено; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності відмовлено; судові витрати покладено на сторони; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.150-155).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у визнанні права спільної сумісної власності на квартиру і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.160-161).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Квартиру надали ОСОБА_2 у 1998 році, квартира потребувала ремонту. Проживаючи у квартирі з 2001 року по 2017 рік зробив в такій ремонт та інші поліпшення умов проживання, у що вклав власні кошти, сили, час; до сім`ї відносився з повагою. Зроблені в квартирі поліпшення та тривале проживання в такій надають підстави для визнання квартири спільною сумісною власністю. Суд не дав належну оцінку доказам в цій частині вимог.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач не надав доказів істотних змін чи поліпшень у квартирі, які б значно змінили дане майно у його вартості (т.2 а.с.185-186).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду в оскаржуваній частині без змін з огляду на наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 26 липня 2001 року по 17 вересня 2017 року; кожен із сторін даний факт визнає.

Двокімнатна квартира, загальною площею 52,8 кв.м, житловою площею 20,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на праві приватної особистої власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру «2-1124 від 10 червня 1998 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради (підстава: технічний паспорт від 03 березня 1998 року, розпорядження Іллічівської районної ради від 09 лютого 1998 року №156).

Право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі визначено статтею 74 СК України, за положеннями частини 1 даної статті якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (ч.2 ст.74 СК України).

Згідно частини 1 статті 62 СК України (глава 8 СК) якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на квартиру, що належала ОСОБА_2 , обґрунтовує тим, що за час проживання їх як чоловіка та жінки однією сім`єю квартира внаслідок спільних трудових чи грошових затрат та затрат власне його значно збільшилася в своїй вартості.

ОСОБА_2 дані обставини не визнала.

В силу передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

ОСОБА_1 не надав доказів, достатніх у своїй сукупності для висновку про те, що квартира ОСОБА_2 за час проживання їх сім`єю внаслідок спільних трудових чи грошових затрат чи затрат власне ОСОБА_1 істотно збільшилась у своїй вартості. Поточні ремонти та інші побутові поліпшення не є істотним збільшенням вартості нерухомого майна, а є звичайним покращенням умов проживання в квартирі. Дане дійсно потребує витрат, які за доведеності можуть бути відшкодовані, проте не надає підстав для набуття нерухомого майна у власність.

Суд першої інстанції сприяв сторонам у доведенні обставин, на які вони посилалися, витребував докази, зокрема, щодо квартири та її технічного стану на час набуття у власність, призначав судову будівельно-технічну експертизу, допитував свідків тощо.

Висновок суду про недоведеність вимог ОСОБА_1 про визнання квартири спільною сумісною власністю є обґрунтованим та таким, що відповідає встановленим у справі обставинам.

Правові підстави для скасування рішення суду в оскаржуваній частині відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 липня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова