ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
08 липня 2024 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 742/6111/23
Головуючий у першій інстанції Бездідько В.М.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/61/24
Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,
із секретарем: Герасименко Ю.О.,
учасники справи:
відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Прилуцька районна рада Чернігівської області,-
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в залі суду заяву представника відповідача Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Прилуцької районної ради Чернігівської області адвоката Жабко Наталії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Прилуцької районної ради Чернігівської області про визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати,-
У С Т А Н О В И В:
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області (далі по тексту КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО), в якому просила:
- визнати незаконним та скасувати п. 1.6. наказу КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО № 71 /ос від 12.10.2023 про звільнення ОСОБА_1 , завідувача на 0,5 посади Смоського фельдшерського пункту КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО, 16.10.2023 з роботи по п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням штату працівників, та поновити її на роботі на посаді завідувача на 0,5 посади Смоського фельдшерського пункту КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО негайно;
- стягнути з відповідача на її користь середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по дату поновлення на роботі судом, в частині стягнення середнього заробітку за місяць допустити до негайного виконання;
- стягнути з відповідача на її користь недоплачену заробітну плату з січня 2023 року до 16.10.2023 відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів №28 від 13.01.2023 та допустити до негайного виконання;
- стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі, витрати на правову допомогу у розмірі 4 020 грн.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п.1.6. наказу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області №71/ос від 12.10.2023 про звільнення ОСОБА_1 , завідувача на 0,5 посади Смоського фельдшерського пункту КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО, 16 жовтня 2023 року з роботи по п.1 ст.40 КЗпП України, зі скороченням штату працівників та поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді завідувача на 0,5 посади Смоського фельдшерського пункту КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО - негайно.

Стягнуто з КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по дату поновлення на роботі судом 14 067,10 грн, у частині стягнення середнього заробітку за місяць рішення допущено до негайного виконання.

Стягнуто з КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО на користь позивача ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату з січня 2023 року до 16.10.2023 відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 28 від 13.01.2023, та допущено до негайного виконання.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.06.2024 апеляційну скаргу КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області - задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.02.2024 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області про визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області про визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.02.2024 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області про стягнення недоплаченої заробітної плати - змінено, виклавши абзац четвертий резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області (адреса місцезнаходження: вул. Київська, 98, м. Прилуки, Чернігівська область, ) на користь ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену заробітну плату за вересень, жовтень 2023 року в сумі 4 721,16 грн».

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 лютого 2024 року в частині стягнення з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судових витрат по справі, витрат на правову допомогу змінено, зменшивши їх розмір з 4 020 грн до 1 340 грн.

28.06.2024 представник відповідача КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області адвокат Жабко Н.О. звернулась через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме про вирішення питання про судові витрати, які поніс відповідач на професійну правову допомогу та судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги.

Заяву обґрунтовувала тим, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.06.2024 не вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу та питання щодо судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги.

У заяві, надісланій 08.07.2024 через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему, представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Дуденок О.О. просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки позивачу договір не направлявся та відсутні відомості про оплату послуг адвоката Жабко Н.О.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Дуденок О.О., яка заперечувала проти стягнення судових витрат, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.06.2024 питання розподілу витрат по сплаті судового збору, що понесені відповідачем в суді апеляційної інстанції, та витрат відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи не вирішувалось.

Щодо витрат по сплаті судового збору

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється за результатом розгляду справи по суті позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Предметом спору у цій справі є поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення недоплаченої заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду в силу закону.

Відповідач КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 5 450,40 грн (т. 1 а.с. 182-183).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.06.2024 апеляційну скаргу КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області задоволено частково. Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.02.2024 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області про визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог. В іншій частині рішення суду змінено.

Тобто позивачці ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні двох позовних вимог із трьох нею заявлених.

Таким чином, КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області необхідно компенсувати 3 633,60 грн судового збору (5 450,40 грн/3 х 2) за розгляд справи у суді апеляційної інстанції за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу та підстав для їх стягнення.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі №757/29103/20-ц зазначено, що в разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Як убачається з матеріалів справи, представництво інтересів КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Прилуцької районної ради Чернігівської області в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області здійснювала адвокат Жабко Н.О. згідно з ордером про надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1070149, виданим 17.11.2023 адвокатським об`єднанням «Адвокатська контора «Логос» на підставі договору про надання правової допомоги № 50/23 від 17.11.2023 (том 1, а.с. 35).

У відзиві на позовну заяву адвокат Жабко Н.О. зазначала, що сторонами попередньо визначено розмір витрат на професійну правничу допомогу (адвокатські послуги) адвоката Адвокатського об`єднання «Адвокатська контора «Логос» у сумі 5 360 грн, у процесі розгляду справи розмір витрат буде збільшено в залежності від підготовки інших процесуальних документів та кількості судових засідань. На підтвердження вказаного надано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу (адвокатські послуги) (том 1, а.с. 62) та платіжну інструкцію №1620 від 21.11.2023 про оплату послуг на професійну (правничу) допомогу (адвокатські послуги) за договором № 50/23-17.11.2023 (том 1, а.с. 64).

15.05.2024 представник відповідача КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області адвокат Жабко Н.О. звернулась через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему з заявою про відшкодування судових витрат у справі, до якої додала докази понесення витрат на послуги адвоката:

1. Акт №ОУ-0000007 здачі-прийняття наданих послуг від 22.03.2024, укладений між АО «Адвокатська контора «Логос» (виконавець) та КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради (замовник), про те, що виконавцем були надані такі послуги по рахунку № СФ-0000007:

- оплата послуг на професійну (правничу) допомогу (адвокатські послуги) згідно договору № 50/23 про надання адвокатських послуг від 17.11.2023 (підготовка апеляційної скарги), загальна вартість послуг 5 680 грн. Сторони претензій одна до одної не мають (том 2, а.с. 26).

2. Платіжна інструкція №1755 від 07.03.2024 про оплату послуг на професійну (правничу) допомогу згідно з актом №ОУ-0000007 від 06.03.2024, договором №50/23 від 17.11.2023 у сумі 5 680 грн (том 2, а.с. 26 зворот).

Із ордеру серії СВ №1070149, вбачається, що він виданий адвокату Жабко Н.О. АО «Адвокатською конторою «Логос» на підставі договору про надання правової допомоги № 50/23 від 17.11.2023.

Акт №ОУ-0000007 здачі-прийняття наданих послуг від 22.03.2024 укладено між АО «Адвокатська контора «Логос» та КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради згідно із договором №50/23 про надання адвокатських послуг від 17.11.2023.

Однак, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані разом із заявами про відшкодування судових витрат у справі та про ухвалення додаткового рішення в суді апеляційної інстанції, заявник не надав копію або оригінал договору про надання правової допомоги № 50/23 від 17.11.2023.

За відсутності договору про надання правової допомоги суд позбавлений можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, визначеного (як про це вказано в акті №ОУ-0000007 здачі-прийняття наданих послуг від 22.03.2024) договором про надання правової допомоги. Саме по собі підписання акту про надані послуги за відсутності договору, в якому обумовлений розмір та/або порядок обчислення адвокатського гонорару, не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру такого гонорару (Правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20).

Оскільки заявник не надав договору про надання правової допомоги апеляційний суд дійшов висновку, що він не підтвердив належними доказами (яким у цьому випадку є договір про надання правової допомоги) вартість наданих йому послуг, перелік яких зазначено в акті; розмір заявлених до стягнення витрат не є доведеним.

Крім того, матеріали справи не містять доказів співпраці Адвокатського об`єднання «Адвокатська контора «Логос» та ОСОБА_2 .

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2018 у справі №910/23210/17 зазначено: «Витрати на оплату робіт та послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування».

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність заявником належними та допустимими доказами його вимоги про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу в цій справі, а тому в ухваленні додаткового рішення за заявою представника відповідача КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області адвоката Жабко Н.О. про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 680 грн належить відмовити.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 264, 265, 268, 270, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Прилуцької районної ради Чернігівської області адвоката Жабко Наталії Олександрівни задовольнити частково.

Компенсувати Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області (адреса місцезнаходження: вул. Київська, 98, м. Прилуки, Чернігівська область, ) 3 633,60 грн судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Прилуцької районної ради Чернігівської області адвоката Жабко Наталії Олександрівни в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.07.2024.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко