Провадження № 2/522/5944/24
У Х В А Л А

09 липня 2024 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Споживчого товариства «Сузір`я плюс» про визнання майнових прав на об`єкти інвестування,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Споживчого товариства «Сузір`я плюс» про визнання майнових прав на об`єкти інвестування.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач просив визнати майнові права на об`єкти інвестування (будівництва): - двокімнатну квартиру, загальною площею 69, 7 кв.м., будівельний номер 251 на 17 поверху 4 секції будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057, згідно договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/251 від 21 лютого 2018 року; - нежитлове приміщення будівельний номер 17з на 17 поверсі 4 секції будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057, згідно договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/17з-К від 11 березня 2021 року.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Ознайомившись з матеріалами справи, встановлено, що позовну заяву подано, в цілому, із додержанням вимог, викладених у статтях 174, 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Враховуючи, що спір щодо нерухомого майна виник на території Приморського району, позов підсудний Приморському районному суду м. Одеси, тому суд вважає можливим відкрити провадження по справі та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Також, разом з позовом, Позивач надав заяву про забезпечення позову, у відповідності до якої просив заборонити Споживчому товариству «Сузір`я Будова» та Споживчому товариству «Сузір`я плюс» в будь-який спосіб відчужувати (передавати) будь-яким іншим особам (окрім позивача) майнові права на об`єкти інвестування (будівництва): - двокімнатну квартиру, загальною площею 69, 7 кв.м., будівельний номер 251 на 17 поверху 4 секції будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057, згідно договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/251 від 21 лютого 2018 року; - нежитлове приміщення будівельний номер 17з на 17 поверсі 4 секції будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057, згідно договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/17з-К від 11 березня 2021 року.

В обґрунтування зазначено, що необхідність застосування забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішення питання про забезпечення позову потребує зваженого підходу, оскільки забезпечення позову має відповідати тій цілі, для якої такий захід слугує, а не бути інструментом зловживання процесуальними правами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Метою процесуального інституту забезпечення позову є створення необхідних умов для повного та своєчасного виконання судових рішень. Водночас, зазначений інститут не може використовувались для створення умов або усунення перешкод в ухваленні бажаного для однієї зі сторін рішення.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд не вирішує спір по суті та не перевіряє обґрунтованість позовних вимог.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет та ціну позову, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність заборони вчиняти певні дії щодо вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість для відповідача відчужити майно третім особам, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Питання про зустрічне забезпечення позову визначено у ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Окрім того, обов`язок застосувати зустрічне забезпечення в розумінні ч. 3 ст. 154 ЦПК України виникає у суду лише тоді, коли позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Матеріали справи, доказів передбачених ст.154 ЦПК України щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення не містять, оскільки заявник є фізичною особою, має зареєстроване місце проживання на території України та майно, що знаходиться на території України, а докази щодо можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у суду відсутні.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст. 30, 175, 178, 187, 189-196, 353 ЦПК України,

постановив:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Споживчого товариства «Сузір`я плюс» про визнання майнових прав на об`єкти інвестування.

Встановити загальний порядок розгляду справи.

Призначити проведення підготовчого судового засідання 20 серпня 2024 року о 14 год. 00 хв. у залі суду №221 у приміщенні суду за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідачу, роз`яснюємо, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, у строк для подання відзиву має право пред`явити зустрічний позов.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 189 ЦПК України суд призначає підготовче судове засідання з метою остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Споживчому товариству «Сузір`я Будова» () та Споживчому товариству «Сузір`я плюс» () в будь-який спосіб відчужувати (передавати) будь-яким іншим особам майнові права на об`єкти інвестування (будівництва):

- двокімнатну квартиру, загальною площею 69, 7 кв.м., будівельний номер 251 на 17 поверху 4 секції будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057, згідно договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/251 від 21 лютого 2018 року;

- нежитлове приміщення будівельний номер 17з на 17 поверсі 4 секції будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057, згідно договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 4/17з-К від 11 березня 2021 року.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Копію ухвали про відкриття провадження направити сторонам по справі, а відповідачеві також копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя Л. М. Чернявська