Справа № 724/2012/24
Провадження № 2/724/519/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 червня 2024 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Єфтеньєв О.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та встановлення юридичного факту.

Суддя дослідивши позовну заяву вважає, що вона подана з порушенням та її слід залишити без руху.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, а тому заява повинна відповідати вимогам статей 175,177 та 318 ЦПК України.

Заява подана з порушенням вимог ст.175, 318 ЦПК України.

Згідно п.5, 6 ч. 3ст.175 ЦПК України, заява повинна містити виклад обставин, якими позивач (заявник) обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Ст.318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Аналізуючи вищевказані положення, вбачається, що законодавець в ст.318 ЦПК України зазначив спеціальні вимоги до заяви про встановлення факту, які зобов`язують заявника на стадії відкриття провадження у справі надати докази на підтвердження того, що такий факт ним не може бути встановлений іншим шляхом та зазначити з якою метою встановлюється даний факт.

В порушення вказаних вимог, у своїй заяві заявник зазначає, що факт здійснення самостійного утримання та виховання доньки має юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у нього щодо реалізації своїх батьківських прав, в своїй заяві не вказує, з якою конкретно метою звертається до суду, прохаючи встановити такий факт.

Окремо слід зазначити, що положень щодо можливості визначення судом самостійного виховання дитини одним з батьків Сімейний кодекс України не містить, навпаки, ним чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України).

Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів, котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Доказів щодо наявності підстав для обмеження або припинення обсягу прав матері, у зв`язку із чим дитина повинна залишатись на самостійному вихованні та утриманні заявника суду позивачем до заяви не надано, як і доказів того, що в питанні виховання чи утримання неповнолітньої дитини, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків.

Отже, позивачу слід усунути недоліки заяви шляхом додання до заяви підстав для обмеження або припинення обсягу прав матері, у зв`язку із чим дитина повинна залишатись на самостійному вихованні та утриманні заявника та зазначення уточнення конкретної мети встановлення вказаного позивачем факту, який позивач просить встановити.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.175, 177, 187, 294, 318, 353 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та встановлення юридичного факту залишити без руху.

Надати позивачу або його представнику термін п`ять днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 24.06.2024 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ