Справа № 680/293/24
№2/680/191/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

з участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування,

установив:

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованими у АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , якій до дня смерті належав житловий будинок за вказаною адресою. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла.

Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Представник позивачки подав до суду заяву про уточнення резолютивної частини позовної заяви та зазначити адресу домоволодіння АДРЕСА_1 замість адреси: АДРЕСА_2 та заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позов підтримує.

Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників, суд згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалює рішення без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.9).

ОСОБА_2 заповіла усе своє майно позивачці (а.с.10).

До дня смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у належному їй житловому будинку в АДРЕСА_1 , також у її користуванні перебувала земельна ділянка на якій розташоване домоволодіння. Разом із нею була зареєстрована і проживала позивачка ОСОБА_1 (а.с.22, 22 на звороті).

Загальна вартість нерухомого майна в АДРЕСА_1 , становить 181850,00 гривень (а.с.13). Інформація про реєстрацію права власності на зазначене вище нерухоме майно за ОСОБА_2 відсутня (а.с.14).

Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується постановою нотаріуса від 26 квітня 2024 року (а.с.12).

Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки із даним позовом до суду.

Із матеріалів спадкової справи № 22-2014 видно, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла позивачка та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а.с.35-59).

Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зібрані по справі докази вказують, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, прийняла спадщину. До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , серед іншого, входить житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 . Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права.

При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не знаходить, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на домоволодіння, шо розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку 1982 року забудови, літньої кухні 1954 року забудови, веранди 1960 року забудови, літньої кухні/сарая з підвалом 1980 року забудови, входу в підвал 1980 року забудови, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути може подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Новоушицька селищна рада Хмельницької області, місцезнаходження селище Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, .

Суддя О. І. Яцина