Справа № 283/652/24
Провадження №2/283/382/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Левченко О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в Малинський районний суд з позовом до ОСОБА_3 в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період березень 2022 року - лютий 2023 року в розмірі 118721 гривня 50 копійок.

В судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали та пояснили, що відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частки заробітку доходу. Аліменти, які нараховувались йому за період березень 2022 року лютий 2023 року, відповідач сплачував невчасно та не в повному обсязі. У зв?язку з цим він повинен сплатити позивачу неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Представник відповідача позов визнав частково в розмірі 2000 гривень та пояснив, що позивач двічі нарахувала пеню за несплату аліментів за період березень 2022 року лютий 2023 року. Крім того відповідач станом на 01.10.2023 року мав заборгованість в розмірі 17096 гривень 72 копійки, а тому пеня не може перевищувати розміру цієї заборгованості. Також зазначає, що вина відповідач у простроченні сплати аліментів відсутня, оскільки 27.02.2022 року він був мобілізований до лав Збройних Сил України, а тому не міг вплинути на розмір аліментів, які перераховувались позивачу.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4). На утримання даної дитини він повинен сплачувати аліменти у розмірі частки свого заробітку (доходу), що підтверджується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 43218852 від 07.05.2014 року (а.с. 5).

Під час виконання виконавчого листа про стягнення аліментів державному виконавцю стало відомо, що відповідач працює в ТОВ «Аргументум Легіс». У зв?язку з цим 30.07.2020 року державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_3 , які він отримує у вищевказаному товаристві (а.с. 29, 32).

На початку 2023 року до державного виконавця надійшла інформація про те, що відповідач отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 . За цих обставин 02.03.2023 року він виніс постанову про стягнення на доходи ОСОБА_3 , які він отримує у військовій частині (а.с. 31, 33).

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець здійснив розрахунок заборгованості відповідача по аліментах станом на 01.08.2023 року (а.с. 6). В даний розрахунок увійшов період сплати аліментів за березень 2022 року липень 2023 року.

Пізніше державний виконавець уточнила розрахунок заборгованості відповідача по аліментах та розрахувала заборгованість по аліментах станом на 01.10.2023 року (а.с. 10). В даний розрахунок увійшов період сплати аліментів за березень 2022 року вересень 2023 року. Відповідно до цього розрахунку заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01.10.2023 року становила 17096 гривень 72 копійки.

Виходячи з розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.10.2023 року, позивач розрахувала розмір пені за прострочення сплати аліментів за період березень 2022 року лютий 2023 року (а.с. 11-13). Прострочення сплати аліментів рахувалось по 23.10.2023 року (а.с. 13). Згідно даного розрахунку пеня за прострочення сплати аліментів, які відповідач повинен був сплатити за період березень 2022 року лютий 2023 року становить 66457 гривень 45 копійок.

Даний розрахунок здійснений відповідно до вимог частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України, однак позивач до цього розрахунку безпідставно додала пеню в розмірі 52264 гривні 05 копійок, яку вона розрахувала відповідно до довідки про розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на 01.08.2023 року, яка в подальшому була уточнена державним виконавцем (а.с. 6-9).

Крім того суд враховує, що у постанові від 25 квітня 2018 року в справі 572/1762/15-ц (провадження 14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку: «Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

При цьому, міра відповідальності, яка стає наслідком неналежного виконання зобов?язань боржником, повинна містити компенсаційну функцію у вигляді отримання додаткових коштів внаслідок прострочення сплати аліментних платежів, та одночасно, виявляти вплив на матеріальне становище особи боржника в спосіб додаткового тягаря з метою стимулювання до не допущення відповідних порушень в подальшому. Ця міра впливу не повинна бути заходом остаточного реагування, внаслідок якого у зв?язку із сумою стягненої пені особа взагалі позбавляється можливості виконати рішення суду про стягнення аліментів.

У зв?язку з цим, застосовуючи принципи пропорційності, доцільності та справедливості, суд зменшує розмір неустойки до розміру заборгованості відповідача зі сплати аліментів, яка станом на 01.10.2023 року становила 17096 гривень 72 копійки (а.с. 10).

Довідкою військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2022 року підтверджується той факт, що відповідач був призваний у Збройні Сили України 27.02.2022 року (а.с. 33). Однак суд вважає, що дана обставина не звільняє його від обов`язку відповідати за прострочення сплати аліментів, оскільки відповідач, відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, повинен був повідомити виконавця про зміну місця роботи.

За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період березень 2022 року - лютий 2023 року в розмірі 17096 гривень 72 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ЦПК України і стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 169 гривень 57 копійок.

Керуючись ст. ст. 216-270 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 196 Сімейного кодексу України,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період березень 2022 року - лютий 2023 року в розмірі 17096 гривень 72 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 169 гривень 57 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: А. О. Тимошенко