Справа № 750/6296/24
Провадження № 2/750/1428/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

в с т а н о в и в :

02 травня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області через систему «Електронний суд» звернулося суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути переплату пенсії в сумі 55453 грн. 88 коп.

Обґрунтовано позов тим, що відповідач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 675740 відповідачу була встановлена третя група інвалідності по загальному захворюванню до 19 березня 2021 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 14-6 такого змісту: «У разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю». На підставі наведеного виплата пенсії відповідачу була продовжена на період дії карантину без результатів повторного огляду медико-соціальної експертизи на період до 01 травня 2023 року. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 16 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа зобов?язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов?язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Вказана правова норма знайшла своє відображення і у Пам?ятці пенсіонеру, яка видається пенсіонеру під підпис та є Додатком 6 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1. Згідно з пунктом 2 Пам?ятки пенсіонери протягом 10 днів зобов?язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати з наданням документів, що підтверджують, зокрема, набуття/зміну/припинення особливого статусу. Однак, відповідач не дотримався встановлених приписів та не повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про невстановлення інвалідності, а 11 квітня 2023 року подав заяву про припинення виплати пенсії у зв?язку з відмовою від проходження повторного огляду медико-соціальної експертизи. Враховуючи наведене, нарахування та виплату пенсії відповідачу припинено з 01 травня 2023 року. Після подання відповідачем заяви пенсійну справу було приведено у відповідність із законодавством і по його особовому рахунку виникла переплата пенсії за період з 01 квітня 2021 року до 30 квітня 2023 року, яка склала 57320 грн. Для повернення надміру виплачених сум пенсії позивачем направлено лист до Акціонерного товариства «Ощадбанк» про повернення коштів з рахунку відповідача. У свою чергу банком було повернуто на рахунок позивача грошові кошти в сумі доступного залишку на рахунку - 1866 грн. 12 коп. Таким чином, кошти в сумі 55453 грн. 88 коп. виплачені відповідачу безпідставно. Позивачем було запропоновано відповідачу добровільно повернути переплату пенсії шляхом внесення коштів на рахунок позивача, однак переплата пенсії відповідачем повернута не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З копії виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 675740 слідує, що 19 березня 2020 року ОСОБА_3 було встановлено третю групу інвалідності по загальному захворюванню до 01 квітня 2021 року (дата чергового переогляду 19 березня 2021 року) (а.с. 21 на звороті).

На виконання пункту 14-6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії відповідачу була продовжена на період дії карантину без результатів повторного огляду медико-соціальною експертною комісією до 01 травня 2023 року.

30 грудня 2022 року позивач надіслав відповідачу листа № 2500-0304-8/50567, в якому запропонував у разі відмови від проходження повторного огляду медико-соціальної експертної комісії з власних причин або невизнання його особою з інвалідністю з`явитися до Чернігівського відділу обслуговування громадян № 2 для написання заяви про припинення виплати пенсії (а.с. 32).

11 квітня 2023 року відповідач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою, в якій просив зупинити виплату пенсії по інвалідності у зв`язку із не проходженням повторного огляду (а.с. 31 на звороті).

Виплату пенсії відповідачу припинено з 01 травня 2023 року.

З копії протоколу індивідуального перерахунку за період з 01 березня 2021 року до 30 червня 2023 року слідує, що розмір переплати пенсії відповідачу становить 57320 грн. (а.с. 36-37).

Позивач зазначає, що Акціонерним товариством «Ощадбанк» з рахунку відповідача було повернуто на рахунок позивача грошові кошти в сумі 1866 грн. 12 коп., у зв`язку з чим розмір переплаченої відповідачу пенсії становить 55453 грн. 88 коп.

16 червня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідачу надіслано лист, в якому запропоновано добровільно внести переплату пенсії в сумі 55453 грн. 88 коп. на рахунок позивача (а.с. 8 на звороті), однак кошти відповідачем не повернуті.

Нормами частини першої статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини, що виникають у процесі призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються Законами України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими, зокрема, визначений порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру.

У статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

За змістом статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

При цьому, частиною третьою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд.

Отже, законодавець покладає обов`язок саме на органи медико-соціальної експертизи повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про результати повторного огляду осіб чи про їх нез`явлення на огляд.

Згідно з частиною першою статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно із частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо) стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2014 року № 25-3) (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 14-6, яким передбачено, що «у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

У подальшому Постановами Кабінету Міністрів України строк карантину неодноразово продовжувався.

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на територію України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Тобто, карантин в Україні було безперервно встановлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року.

Відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року в справі № 753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Як встановлено судом, відповідач 11 квітня 2023 року звернувся до позивача із заявою, в якій повідомив про те, що переогляд у МСЕК він не проходив і просив припинити виплату пенсії. Тобто, відповідач повідомив орган, що здійснює виплату пенсії про припинення йому виплати у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як зазначено вище, обов`язок повідомляти відповідну інформацію про огляд осіб, яким призначена пенсія по інвалідності чи про їхню неявку на огляд, покладено на самі ж органи МСЕК, а отже твердження позивача про несвоєчасність повідомлення відповідачем про невстановлення інвалідності є безпідставним.

З наведених у позові обставин слідує, що позивач самостійно прийняв рішення про продовження виплати пенсії відповідачу до 01.05.2023, керуючись пунктом 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що свідчить про добровільність дій щодо виплати пенсії зі сторони позивача.

Доказів того, що переплата пенсії відповідачу виникла внаслідок зловживань з боку відповідача та, що відповідач допустив недобросовісну поведінку чи надав недостовірні дані, позивачем не надано.

У пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Аналогічний висновок міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, у справі «Гаші проти Хорватії».

Враховуючи, що позивач не надав суду доказів неправомірної поведінки відповідача або подання ним неправдивих даних, беручи до уваги те, що нарахування пенсії проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки та недобросовісності з боку набувача коштів, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи 21390940) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення переплати пенсії відмовити повністю.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя