Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3994/24
Провадження №: 2-н/332/387/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Нінель Валеріївна розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу.

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ.

Перевіривши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до вимог статті 257 ЦК України загальна позовна давність складає три роки та застосовується до вимог про стягнення заборгованості з житлово-комунальних послуг.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає із моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Із заяви та доданих до неї документів поданих до суду вбачається, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2020 по 31.03.2024 року, яка складає 3564 грн. 34 коп., що свідчить про пропуск заявником строку позовної давності. Отже, такі вимоги можуть бути вирішені лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Враховуючи вищенаведене, оскільки Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» заявлено вимогу із пропуском позовної давності, яка не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, у видачі наказу в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 165, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.В. Марченко