Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2024 р. Справа № 608/1517/24

Номер провадження2-о/608/89/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

представника заявниці ОСОБА_1 адоката ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві вказала, що є інвалідом з дитинства III групи. Вона також є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тому звернулася до заінтересованої особи, у відділ обслуговування громадян (сервісний центр № 12 (м. Чортків) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, для оформлення пенсії по втраті годувальника, подавши необхідні документи. Однак, територіальний орган з призначення пенсії виявив розбіжності в документах, що стосуються страхового стажу померлого та свідоцтва про факт його смерті. В трудовій книжці батько заявниці записаний як ОСОБА_3 , а в свідоцтві про смерть ОСОБА_3 . Відтак, заінтересована особа в усній формі рекомендувала заявниці у судовому порядку вирішити питання належності правовстановлюючого документа - трудової книжки особі померлого, що спонукало заявницю звернутися до суду із зазначеною заявою.

Представник заявниці адвокат Волинець С. А. в судовому засіданні заяву підтримує, просить задоволити, з підстав наведених у ній.

Заінтересована особа: представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подавши відзив на заяву, в якому зазначила, що вимоги заявниці є безпідставними. Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне їй для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а тому вважають, що заява повинна бути залишена без розгляду.

Розглянувши заяву, вислухавши представника заявниці, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч.2 ст. 16 цього Кодексу).

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Славна Зборівського району Тернопільської області, що стверджується даними паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого 17 липня 2013 Чортківським РС УДМС України в Тернопільській області. В її свідоцтві про народження батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого повторно 02.10.2020 Кам`янець-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 роки, актовий запис № 778.

08.06.1962 Паровозоремонтним депо Чортків Львівської залізниці була видана трудова книжка без номера на ім`я « ОСОБА_5 , 1946 г. р.» (запис здійснений російською мовою), згодом 22.09.1987 - вкладка до трудової книжки на ім`я ОСОБА_3 .

Наявні розбіжності щодо власного імені та по батькові померлого батька заявниці в інших документах. Так, в його свідоцтві про народження запис здійснений російською мовою « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про право власності на житло, в свідоцтві про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами прізвище, власне ім`я, по батькові « ОСОБА_3 ».

Заявниця ОСОБА_1 є інвалідом III групи з дитинства, що стверджується посвідченням серія НОМЕР_3 від 05.04.2019. Чинне законодавство передбачає право на одночасну виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника і державної соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам».

Разом з тим, трудова книжка годувальника, яка стосується його особи, містить розбіжності в повному прізвищі померлого, а саме: запис в трудовій книжці - « ОСОБА_5 » (російською мовою), а в свідоцтві про смерть ОСОБА_3 . Отже, у заявниці виникла необхідність звернутися до суду для встановлення юридичного факту, що стосується належності спірної трудової книжки особі померлого. Даний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить виникнення у заявниці, зокрема, права на призначення пенсії у зв`язку з досягненням певного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В запереченні Головного управління ПФУ в Тернопільській області вказано, що заінтересована особа вбачає в заяві ОСОБА_1 спір про право, а саме: право на призначення пенсії .

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною четвертою ст. 315 ЦПК України роз`яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий навчальним закладом, де навчалась заявниця, а лише підтверджує належність такого документу заявниці, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Проаналізувавши зміст вимог заявника, можна зробити висновок, що предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення.

З огляду на викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці потрібно для того, щоб вона мала можливість на призначення пенсії, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд має підстави дійти до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення шляхом встановлення факту належності.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273, 293, 294, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, юридична адреса: вул. Майдан Волі, 3 м. Тернопіль, 46001, , про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки (без номера) від 08 червня 1962 року та вкладки до трудової книжки (без номера) від 22 вересня 1987 року, виданих на ім`я ОСОБА_3 / ОСОБА_3 , 1946 року народження.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1517/24.

Рішення набрало законної сили « » року.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: