Справа № 645/4035/24
Провадження № 2-о/645/124/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 липня 2024 року місто Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорова О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немишлянський відділ Державної міграційної служби у Харківській області про визнання особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюєтьсяЦивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померло.

Згідно з ч. 3, ч 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Своїм місцем проживання заявниці ОСОБА_1 зазначила адресу: АДРЕСА_1 .

Проте, заявником не надано жодних доказів на підтвердження відомостей щодо того, де проживала чи була зареєстрована особа, яку вона просить визнати безвісно відсутньою.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 травня 2020 року, справа № 760/3112/16-ц.

Предметом доказування в даній справі є: - безвісна відсутність громадянина; - наявність правової зацікавленості особи, що подає заяву про визнання громадянина безвісно відсутнім; - вживання заявником заходів до розшуку особи; - неможливість встановлення місця знаходження даної особи; - існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: знаходитися в розшуку, не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо; - відсутність спору про право.

Підставою для задоволення вимог про визнання особи безвісно відсутньою відповідно до ст. 43 ЦК України є відсутність відомостей про місце її перебування протягом одного року саме у місці її постійного проживання..

Разом з тим, доказів на підтвердження вказаних обставин заявником не надано.

Заявницею не надано доказів стосовно того, що вона зверталась до правоохоронних органів з метою розшуку безвісно відсутньої особи.

Крім того, в поданій заяві не зазначено організацій, до яких необхідно здійснити запити за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, що перешкоджає суду здійснити належну підготовку до розгляду справи по суті, як передбаченостаттею 307 ЦПК України.

Відтак заява не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, згідно приписів якої позивач зобов`язаний навести обставини та додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Враховуючи вищевикладене, вказану заяву необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог викладених у ст. ст. 175, 177 цьогоКодексу, постановляє ухвалу, про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст.79-81,185,258-261,306,353 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немишлянський відділ Державної міграційної служби у Харківській області про визнання особи безвісно відсутньою залишити без руху, надавши заявнику строк не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

У разі не усунення зазначених недоліків заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала виготовлена 12.07.2024 року.

Суддя О.В. Федорова