ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 липня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/3007/24

Головуючий у першій інстанції Ільченко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/959/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.,

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (суддя Ільченко О.І.), постановлену у м. Прилуки,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2024 року позовну заяву повернуто позивачці у зв`язку з неусуненням недоліків зазначених в ухвалі суду від 16 травня 2024 року.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права оскільки до позовної заяви було додано належним чином засвідчену копію свідоцтва про шлюб, що відповідає вимогам статей 95,177 ЦПК України. Повернення позову через не надання оригіналу свідцотва про шлюб є порушенням принипу верховенства права, права на справедливий суд, суперечить завданням цивільного судочинства та виснокам Верховного суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає ухвала суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини 5 статті 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

З матеріалів справи, вбачається, що у травні 2024 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Прийменко О.О. подала до суду позов про розірвання шлюбу. До позовної заяви було додано належним чином посвідчену копію свідоцтва про шлюб (а.с.2,4).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишено без руху з підстав ненадання оригіналу свідоцтва про шлюб.

22 травня 2024 року на електронну адресу суду від адвоката Прийменко О.О. надійшла заява про усунення недоліків та відкриття провадження по справі. У зазначеній заяві адвокатом Прийменко О.О. висловлено свою незгоду щодо визначеного судом недоліку позовної заяви , оскільки залишення позовної заяви без руху з підстав не надання оригіналу свідоцтва про шлюб є порушенням принципу верховенства права, права на справедливий суд, суперечить завданням цивільного судочинства. Також вказала на те, що аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 19 жовтня 2022 року у справі 526/442/22.

Повертаючи оскаржуваною ухвалою позовну заяву позивачці, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду від 16 травня 2024 про залишення позову без руху, а саме, не надала оригіналу свідоцтва про шлюб.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.2,4,5 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За приписами ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До неналежно оформленої позовної заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Згідно статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали.

Представником позивачки на виконання вимог ч.5 ст. 95, ч.5 ст.177 ЦПК України до позовної заяви було додано належним чином посвідчену копію свідоцтва про шлюб, а також зазначено про те, що у неї перебуває його оригінал.

Вимога суду першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі щодо надання оригіналу свідоцтва про шлюб не узгоджуються з вимогами ст. 95, 177 ЦПК України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022року у справі № 526/442/22.

Керуючись приписами ст.81 ч.7 ЦПК України суд у випадку коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів може з власної ініціативи витребувати докази.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Bellet v. France» (Белле проти Франції) від 04 грудня 1995 року та «Nunes Dias v. Portugal» (Нун`єш Діаш проти Португалії) від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії) від 28 жовтня 1998 року).

Враховуючи наведене, право заявника на доступ до правосуддя, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позову є обґрунтованими.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з наведеним, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, п. 3,4 ч. 1 ст. 379, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2024 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: