Справа № 214/8182/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 липня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко Г.М.

представників позивача ОСОБА_1 , Макаренка О.Ю..

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання незаконним наказу про припинення трудового договору ( контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

Встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу № 242-к від 18.09.2023 року АТ «Криворізька теплоцентраль» про припинення трудового договору (контракту), що виданий АТ «Криворізька теплоцентраль» про її звільнення з посади начальника PR відділу АТ «Криворізька теплоцентраль» з 18 вересня 2023 року, та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 18.09.2023 року по день ухвалення рішення

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що своє звільнення вона вважає незаконним, оскільки для її неявки на робочому місці 06.09.2023 року були поважні причини, до того ж, роботодавцем було проігноровано подану нею заяву про надання відпуски без збереження заробітної плати відповідно до положень ч. 4 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

З 14.08.2023 року по 05.09.2023 року вона перебувала в щорічній відпустці, на період якої, зважаючи на чисельні обстріли житлових будинків та підприємств Кривого Рогу з боку РФ, виїхала за кордон.

3.Перебуваючи за межами України, 03.09.2023 року ОСОБА_3 повідомила свого безпосереднього керівника заступника голови правління з юридичних питань АТ «Криворізька теплоцентраль» Фролову Н.В. про необхідність надання їй відпустки без збереження заробітної плати, тривалістю 4 дні, на що вона отримала попереднє погодження. 06.09.2023 року з нею зв`язалась начальник відділу кадрів ОСОБА_4 та повідомила про необхідність повторного направлення заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати на 4 дні та надання доказів перебування за кордоном. Позивачем було направлено заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати на 4 дні з посиланням на ч. 4 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» з 06-12.09.2024 року та надано фотокопії закордонного паспорту з сторінками з відміткою про перетин кордону 13.08.2023 року.

Крім того, під час перебування за кордоном вона захворіла на інфекційне захворювання у зв`язку з чим з 07.09.2023 року по 15.09.2023 року та оформила лікарняний листок за місцем свого перебування.

06.09.2023 року з нею зв`язалася ОСОБА_4 начальник відділу кадрів АТ «Криворізька теплоцентраль» та повідомила про необхідність повторного направлення заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати та надання доказів перебування за межами України, на що вона відправила їй відповідну заяву та надала фотокопії паспорту громадянина України для виїзду за кордон та сторінки з відміткою про перетин кордону 13.08.2023 року на територію Грузії ( аеропорт м. Кутаїсі).

Як до 06.09.2023 року, так і 06.09.2023 року в межах трьох годинного терміну робочого дня, роботодавець АТ «Криворізька теплоцентраль», через його уповноважених осіб, був повідомлений нею про причини відсутності позивача на роботі та отримав від неї заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати. Відповідач не повідомив її про відмову у наданні відпустки та про причини відмови, тому вона мала підстави вважати що її попередньо погоджена заява про відпустку була їй надана. Вимог роботодавця про надання пояснень про причини її відсутності на робочому місці вона не отримала.

За таких обставин вона вважає, що наказ про звільнення є незаконним та просить його скасувати, поновити на роботі.

Також, враховуючи незаконне звільнення її з займаної посади, вона вважає що з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.09.2023 року по день ухвалення рішення судом.

4.Від відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог за таких підстав.

Як стверджує сама позивач з 14.08.2023 року по 05.09.2023 року включно ОСОБА_3 перебувала у щорічній відпустці, оформленої завчасно.

Дійсно, у листуванні із безпосереднім керівником позивач узгоджувала можливість отримання відпустки без збереження заробітної плати на 4 дні з середи 06.09.2023 року у зв`язку з перенесенням рейсу у Грузії. Проте, з заявою про надання відпустки без збереження заробітної плати позивач до адміністрації підприємства не зверталася. В подальшому 06.09.2023 року позивач у повідомленнях через мессенджер Viber зв`язалась з начальником відділу кадрів АТ « Криворізька теплоцентраль» з метою з`ясування причин її відсутності. Отримавши детальні інструкції від начальника відділу кадрів, позивач направила їй на той же мессенджер фото заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати, проте не направила вказану заяву на офіційну електронну адресу АТ «Криворізька теплоцентраль».

Форма спілкування між роботодавцем та працівником визначена ч. 3 ст. 29 КЗпП України.

Крім того, АТ «Криворізька теплоцентраль» внесено до сектору переліку об`єктів критичної інфраструктури, відповідно до ст. 9 Закону України « Про критичну інфраструктуру» та Порядку віднесення об`єктів до об`єктів критичної інфраструктури, затвердженого постановою КМУ від 09.10.2020 року № 1109

У період воєнного стану роботодавець може відмовити працівникові в наданні будь-якого виду відпустки ( крім відпусти у зв`язку з вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку), якщо такий працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури. До наступних відносяться об`єкти, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам. Таким чином визначальними факторами для вирішення питання про законність звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причини відсутності.

Згідно повідомлення безпосередньому керівникові ОСОБА_5 , позивач не мала можливості вилетіти з Грузії у зв`язку з реконструкцією аеропорту. Так, дійсно, відповідно до інформації з інтернет ресурсів, аеропорт Кутаїсі не працював у період з 03.09.2023 року по 01-00 год. 05.2023 року, проте звертає увагу суду, що ОСОБА_3 мала приступити до роботи 06.09.2023 року. Аеропорт не працював з 03.09.2023 року, прямого авіасполучення між Грузією та Україною не має, тобто позивачка вилетіла з Грузії до Польщі, а вже з Польщі повернулась в Україну. Відкладення рейсу, або перенесення його до іншого аеропорту, не може вважатися поважною причиною для обов`язкового узгодження відпустки без збереження заробітної плати.

Крім того зазначає, що ОСОБА_3 не повідомляла роботодавця про свою хворобу з 07.09.2023 року по 15.09.2023 рік у встановленому законом порядку, станом на 18.09.2023 лікарняного в базі даних не було.

18.09.2023 року позивач вийшла на роботу, надала пояснення щодо причини відсутності, які адміністрацією АТ «Криворізька теплоцентраль» не визнано поважними.

5.Представник позивача ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив відповідача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що перебування позивача на лікарняному не має відношення до предмету спору. Крім того, ч.2 ст.7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у такий період сторони трудового договору можуть домовитись про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником. Зі змісту листування в мессенджерах позивача вбачається, що остання мала зворотній зв`язок з відповідальними особами підприємства з приводу відпустки без збереження заробітної плати. Таким чином, представник вважає, що відсутні підстави вважати відсутність позивача на роботі без поважних причин.

6.Представник відповідача ОСОБА_2 надала суду письмові заперечення, в яких вказала що позовну заяву не визнає і просить суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі, посилаючись на відсутність погодження між позивачем та роботодавцем альтернативних способів листування у трудових відносинах та на відсутність поданої заяви особисто керівнику підприємства. Крім того, підприємство належить до об`єктів критичної інфраструктури, тому керівник може відмовити у погодженні відпустки працівнику без збереження заробітної плати. Відсутність на роботі позивача 06.09.2023 року за вказаними обставинами не вважається поважними причинами.

Процесуальні дії у справі.

7.30 жовтня 2023 року судом постановлено ухвалу про залишення даної позовної заяви без руху.

8.03 листопада 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.

9. Ухвалою суду від 03 січня 2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін в розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

10.Ухвалою суду від 22 січня 2024 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

Заяви та клопотання учасників справи.

11. 27 листопада 2023 року представник відповідача надав до суду заяву заперечення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

12.07 грудня 2023 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

Обставини справи, встановлені судом.

13.Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини зазначені в позовні заяви визнав в повному обсязі, суду пояснив, що позивача ОСОБА_3 не могла вчасно приступити до виконання своїх обов`язків, оскільки рейси літаків з аеропорту Кутаісі в Грузії були перенесені в зв`язку з його реконструкцією.

Згідно наказу про відпустку позивач повинна була вийти на роботу 06.09.2023 року, проте знаючи що вона не зможе вчасно повернутися на територію України з Грузії, вона завчасно 03.09.2023 року, шляхом направлення смс-повідомлення на мессенджер своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_5 повідомила про унеможливсь вчасно виїхати з Грузі на повернутись на територію України, та відповідно, приступити до виконання своїх обов`язків. Вона прохала ОСОБА_5 , надати їх можливість оформити відпустку без збереження заробітної плати терміном на 4 дні, починаючи із середи. На своє прохання позивач отримала позитивну відповідь. З 07 по 15.09.2023 р. позивач була на лікарняному. 06.09.2023 року з нею у мессенджер зв`язалась начальник відділу кадрів та повідомила що треба подати повторну заяву про відпустку без збереження заробітної плати з 06.09.-12.09.2023 року на час дії воєнного стану. Офіційної електронної адреси у підприємства не зазначено ніде.

14.Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилалась на письмові заперечення у відзиві та у запереченнях на відзив. Пояснила, що попереднє погодження з ОСОБА_6 не дає право на відпустку оскільки наказ підписується керівником. На момент спірних правовідносин керівник був на робочому місці, зміни у форматі офіційного листування не вносились та не погоджувались, від позивача на електронну адресу заяв не надходило. Начальник відділу кадрів не має повноважень розглядати самостійно заяву працівника на відпустку.

15.Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 03.09.2023 року до неї звернулась ОСОБА_3 з питанням чи не заперечує вона проти відпустки на 4 дні. Пізніше ОСОБА_3 повідомила її що захворіла на інфекційне захворювання «ротавірус».

Свідок вказала, що на підприємстві АТ «Криворізька теплоцентраль» не вводилися альтернативні способи спілкування працівник. Електронне листування з підприємством здійснювалось шляхом направлення листів на електронну адресу зазначену на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль». Дана адреса також зазначена на фірмовому бланку АТ «Криворізька теплоцентраль».

Зазвичай, вона погоджувала працівникам відпустку. Працівник у відділ кадрів писав заяву, на якій вона потім ставила візу, якщо була безпосереднім керівником.

Організаційною структурою АТ «Криворізька теплоцентраль» передбачено що вона була безпосереднім керівником ОСОБА_3 . Після її візи, візу на заяві про відпустку проставляв директор підприємства.

Якщо працівник перебуває у відпустці, в тому числі за межами України, то всі заяві необхідно направляти на офіційну електронну адресу підприємства.

Також зазначила, що до неї приходила підлегла ОСОБА_7 , та вона погодила заяву Данелії Ліки 05 вересня 2023 року про відпустку, а потім цю заяву було передано безпосередньо директорові.

16.Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 20.07.2020 року прийнята на посаду юрисконсультом ІІ категорії в юридичний відділ підприємства відповідача. 14.09.2021 року переведена начальником PR відділу ( наказ № 210-к від 13.09.2021 року). 18.09.2023 року звільнена за прогул без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України ( наказ № 242 від 18.09.2023 року) ( Т.1, а.с. 12-13).

17.Згідно наказу № 242 к про припинення трудового договору ( контракту) ОСОБА_3 , яка обіймає посаду начальника PR 18.09.2023 року звільнена за прогул без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України. Підстави звільнення службова записка від 06.09.2023 року, акт про відсутність на роботі від 06.09.2023 року, пояснення працівника від 18.09.2023 року ( Т.1, а.с. 14)

18.Зі скрін шотів та змісту переписки в мессенджер Вайбер, долучені ОСОБА_3 до позову, остання 03 вересня звернулася ОСОБА_8 2 з повідомленням що вона має намір взяти відпустку без збереження заробітної плати, так як її рейс переноситься на наступну неділю через реконструкції аеропорту (сумні смали) та через цю ситуацію візьме обс.

Надія Василівна 2 відповідала «добре, на скільки днів». ОСОБА_9 зазначила, що на 4 дні, починаючи із середи. (Т.1, а.с. 15-16)

Зі скрін шотів та змісту переписки в мессенджер Вайбер з «Євгенія відділ кадрів», долучені ОСОБА_3 до позову, остання 06 вересня отримала повідомлення від «Євгенія відділ кадрів», зміст яких в подальшому видалений, та на які позивач відповіла повідомленням 09-13, що « ОСОБА_10 оформила наказ і взяла обс на ці дні». Зі скрінів переписки вбачається, що « ОСОБА_11 відділ кадрів» було повідомлено про необхідність переписати заяви ОСОБА_3 О 09-34 позивач на повідомлення «можете написати дві заяви і ми зробимо два накази» відповіла, що обов`язково напише. Заяву на керівника АТ «Криворізька теплоцентраль» у переписці з « ОСОБА_11 відділ кадрів» позивачем направлено о 10-42 з додаванням сторінок закордонного паспорту . На питання позивача «Підписав?» відповідь ОСОБА_11 видалено ( Т.1, а.с. 17-20)

19. Відповідно до копії заяви від 06.09.2023 року, долученої до позовної заяви, ОСОБА_3 звернулась до т.в.о. голови правління АТ «Криворізька теплоцентраль» про надання відпустки без збереження заробітної плати, як особі яка виїхала за межі України з 06.09.2023 року по 12.09.2023 року на час дії воєнного стану, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України 2136 ( Т.1, а.с. 21 ).

20.Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 18.09.2023 року вбачається, що вона перебувала за кордоном у відпустці. Будучи за кордоном вона тяжко захворіла вірусною хворобою. Розуміючи що у такому фізичному стані вона не зможе пересуватися та повернутися додому вчасно. Вона повідомила свого безпосереднього керівника ОСОБА_12 , про те, що вона бажає взяти відпустку без збереження заробітної плати. Нащо її керівник погодила , та вона була впевнена що їй оформлять та нададуть відпустку. У день коли їй необхідно виходити на роботу вона отримала повідомлення про те що її керівник ОСОБА_13 його не підписав. Їй стало дуже погано та зле. Причини не надання відпустки без збереження заробітної плати вона не отримала. Її самопочуття погіршилося і вона звернулася до лікарні до лікаря у Грузії, де їй і відкрили лікарняній. Увесь період вона перебувала на лікарняному та має офіційний підтверджуючий документ. Але зауважила, що вона заздалегідь повідомила погодила зі своїм керівником заступником голови правління з юридичних питань це питання, а саме надання їй відпустки без збереження заробітної плати ( т.1, а.с. 22-23)

21.Відповідно до нотаріально посвідченого перекладу лікарняного листа виданого ТОВ «Клініка Аверсі» в м. Грузія, Ліка Данелія з 07.вересня 2023 року перебувала на лікуванні ( амбулаторний режим) по 15 вересня 2023 року ( а.с. 24-27).

22.Згідно службової записки заступника голови правління з юридичних питань ОСОБА_14 від 06.09.2023 року начальник PR відділу ОСОБА_3 , 06.09.2023 року не приступила до роботи, причини її відсутності на робочому місці їй не відомі ( Т.2, а.с. 62).

23.Відповідно до акту від 06.09.2023 року № 1 складеного заступником голови правління з юридичних питань Надією Фроловою, провідним інженером відділу кадрів Батаєвою Наталією, в.о. заступника голови правління з безпеки та охорони праці ОСОБА_15 , 06.09.2023 року начальник PR відділу Ліка Данелія була відсутня на робочому місці протягом всього робочого дня з 08.00 до 17,00 год. ( Т.1, а.с. 63).

24.Згідно довідки виданої АТ «Криворізька теплоцентраль» № 453/06 від 15.11.2023 року середньоденна та середньомісячна заробітна плата ОСОБА_3 за липень 2023 рік та серпень 2023 року становить 2301,62 грн. та 50.635,64 грн, відповідно ( Т.1.,а.с. 64).

25.Відповідно до скрін-шоту сайту «https://www.travel.ru/» в розділі «Новости туризма», долученого представником відповідача до відзиву, вбачається, що аеропорт грузинського міста Кутаісі з 07-00 год. 03 вересня 2023 року до 01-00 год. 05 серпня 2023 року буде закритий для відвідувачів через реконструкцію ( т.1, а.с. 83).

26.Згідно наказу № 738/05-в начальнику PR відділу ОСОБА_3 надано відпустку терміном на 16 днів, з 21 серпня 2023 року по 05 вересня 2023 року ( Т.1,а.с. 84)

27.Згідно наказу № 737/05-в начальнику PR відділу ОСОБА_3 надано відпустку терміном з 14 серпня 2023 року по 18 серпня 2023 року ( Т.1,а.с. 85)

28.Згідно табелю обліку робочого часу позивача, 06.09.2023 року відмічено «П» (т.1 а.с.86) Представником відповідача в судовому засіданні було роз`яснено, що зазначена відмітка є скороченням прогулу.

29.Відповідно до листа Департаменту комунальних послуг та комунального обслуговування Міністерства розвитку громад та територій України Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль», за типом основної послуги постачання теплової енергії включено до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури ( Т.1, а.с. 87,88)

30.Згідно посадової інструкції начальника PR відділу, затвердженої т.в.о. голови правління Артемом Угрюмовим від 13.12.2021 року, а саме п. 1.3 та 1.4 призначення, переміщення та звільнення з посади начальника PR відділу здійснюються за наказом голови правління АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до вимог КЗпП України та діючого законодавства України.

Начальник PR відділу підпорядковується безпосередньо заступнику голови правління з юридичних питань ( Т.1, а.с. 149)

31.Відповідно до довідки вих.№ 93 від 21 лютого 2024 року посадова інструкція заступника голови правління з юридичних питань АТ «Криворізька теплоцентраль» в товаристві відсутня ( Т.2, а.с. 1).

32.Згідно наказу № 8 від 10.01.2024 року АТ «Криворізька теплоцентраль» з дати закінчення опалювального сезону, але не раніше 15 квітня 2024 року, до початку опалювального сезону 2024-2025 року встановлено неповний робочий тиждень для всіх категорій працівників товариства, за їх згодою ( окрім охоронників, сторожів, начальників варти підрозділу воєнізованої охорони, працівників баз відпочинку), а саме: - 4-х денний робочий тиждень тривалістю 33 години ( з 08-00 год. до 17-00 год. з тривалістю робочого дня 8,25 год.( Т.2, а.с. 18).

Джерела права і акти їх застосування.

33.Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

34.Згідно із частиною четвертою статті 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

35.Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

36.Відповідно до ч.1 статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації.

37.Згідно ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

38.Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

39.Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

40.Відповідно до ч.4 ст.12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану роботодавець за заявою працівника, який виїхав за межі території України або набув статусу внутрішньо переміщеної особи, в обов`язковому порядку надає йому відпустку без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у заяві, але не більше 90 календарних днів, без зарахування часу перебування у відпустці до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 9 Закону України "Про відпустки".

41.Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

42.Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 з 20.07.2020 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем, та починаючи з 14.09.2021 року обіймала посаду начальника PR відділу.

В період часу з 14 серпня 2023 року по 18 серпня 2023 року та з 21 серпня 2023 року по 05 вересня 2023 року позивач перебувала у відпустці, відповідно до наказів про надання відпусток від 06.07.2023 року №№737/05-в,738/05-в. 06.09.2023 року позивач мала приступити до роботи.

Дослідженням скрінів особистого листування позивача зі свідком ОСОБА_5 , та поясненнями свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні було встановлено, що позивач за допомогою мессенджер Viber 03.09.2023 року звернулась до заступника голови правління АТ «Криворізька теплоцентраль» з правових питань Фролової Н., оскільки вона є її безпосереднім керівником та повідомила про своє перебування за кордоном. Позивач пояснювала, що у зв`язку з реконструкцією аеропорту вона потребує 4 днів відпустки без збереження заробітної плати. Позивач отримала від ОСОБА_14 попереднє погодження відпустки без збереження заробітної плати. Крім того, свідок ОСОБА_5 суду пояснювала, що вона погодила та підписала заяву позивача на відпустку.

Дослідженням скрінів особистого листування позивача з « ОСОБА_16 » встановлено, що 06.09.2023 р. 09:54 позивачу було запропоновано написати дві заяви. 10:42 та 11:38 позивачем за допомогою мессенджер Viber було направлено заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати з 06.09. по 12.09.2023 року відповідно до ч.4 ст.12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та копію закордонного паспорту зі сторінкою відмітки про реєстрацію в грузинському місті Кутаісі.

43.Згідно службової записки заступника голови правління з юридичних питань ОСОБА_14 від 06.09.2023 року начальник PR відділу ОСОБА_3 , 06.09.2023 року не приступила до роботи, причини її відсутності на робочому місці їй не відомі. Актом від 06.09.2023 року № 1 складеного заступником голови правління з юридичних питань Надією Фроловою, провідним інженером відділу кадрів Батаєвою Наталією, в.о. заступника голови правління з безпеки та охорони праці Костянтина Миколенка, встановлено, що 06.09.2023 року начальник PR відділу Ліка Данелія була відсутня на робочому місці протягом всього робочого дня з 08.00 до 17,00 год.

44.Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогул, під яким розуміється відсутність на робочому місці без поважних причин більше трьох годин протягом робочого дня, за своєю правовою природою є порушенням трудової дисципліни (дисциплінарним проступком), під яким варто розуміти невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 22, 24 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Таким чином, визначальними факторами для вирішення питання про законність звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.

Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази з числа передбачених ЦПК України.

45.Судовим розглядом встановлено, що позивачем завчасно 03.09.2023 року було повідомлено безпосереднього керівника ОСОБА_5 про реконструкцію аеропорту та необхідність оформити відпустку без збереження заробітної плати. Також, з наданням підтвердження про своє перебування за кордоном позивач повідомила працівника відділу кадрів Євгенію, з якою мала особисте листування та якій направлена особиста заява про відпустку без збереження заробітної плати з 06.09. по 12.09.2023 року відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

46. Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача що відповідач може відмовити надати в даному випадку працівнику відпустку без збереження заробітної плати, з посиланням на ч.2 ст. 12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» оскільки зазначена частина статті закону передбачає що працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури. Визначення поняття залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури Закон України «Про критичну інфраструктуру» не містить. Відсутність правового та логічного обґрунтування представником відповідача щодо особливості посадових обов`язків начальника PR відділу, які унеможливили б надати позивачу відпустку без збереження заробітної плати, враховуючи обставини перебування останньої за кордоном та причини, що ускладнювали її повернення в Україну, суд не приймає аргументи відповідача.

Крім того, з огляду на приписи ч.4 ст.12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», згідно якої у період дії воєнного стану роботодавець за заявою працівника, який виїхав за межі території України або набув статусу внутрішньо переміщеної особи, в обов`язковому порядку надає йому відпустку без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у заяві, але не більше 90 календарних днів, без зарахування часу перебування у відпустці до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 9 Закону України "Про відпустки" та встановлені судовим розглядом обставини справи перебування останньої за кордоном, суд вважає, що відсутність начальника PR відділу Данелії Д.З. на робочому місці 06.09.2023 року обумовлена поважними причинами, що ускладнювали своєчасне повернення позивача в Україну. Очевидним є висновок що реконструкція аеропорту та перенесення авіарейсів є реально існуючими обставинами, що ускладнювали своєчасне та заздалегідь сплановане повернення позивача в Україну, а тому суд вважає , що існували поважні причини відсутності на роботі позивача 06.09.2023 року. Таким чином, суд не погоджується з формулюванням причини звільнення позивача за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України (прогул) та вважає, що наказ про звільнення підлягає скасуванню та є незаконним.

47. Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-511цс16 та від 22 листопада 2017 року у справі № 299/967/15 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» та за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 (далі за текстом - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

48. Згідно довідки виданої АТ «Криворізька теплоцентраль» № 453/06 від 15.11.2023 року середньоденна та середньомісячна заробітна плата ОСОБА_3 за липень 2023 рік та серпень 2023 року становить 2301,62 грн. та 50 635,64 грн., відповідно.

49. Відповідно до наказу № 8 від 10.01.2024 року АТ «Криворізька теплоцентраль» з дати закінчення опалювального сезону, але не раніше 15 квітня 2024 року, до початку опалювального сезону 2024-2025 року встановлено не повний робочий тиждень для всіх категорій працівників товариства, за їх згодою ( окрім охоронників, сторожів, начальників варти підрозділу воєнізованої охорони, працівників баз відпочинку), а саме: - 4-х денний робочий тиждень тривалістю 33 години ( з 08-00 год. до 17-00 год.) з тривалістю робочого дня 8,25 год.( Т.2, а.с. 18).

50. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської рада № 339 від 18.03.2024 року та інформації, яка міститься на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» у Кривому Розі опалювальний сезон 2023/2024 закінчився 28 березня 2024 року.

З урахуванням викладеного кількість робочих днів ОСОБА_3 становила б: за період з 18.09.2023 року по 13.04.2024 року, з урахуванням п`ятиденного робочого дня - 150 днів; за період з 14.04.2024 року по 04.07.2024 року ( подень ухвалення рішення), з урахуванням чотирьох денного робочого дня - 48 днів.

Виходячи з розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 18.09.2023 року по 04.07.2024 року становить 198 дні. Враховуючи вищевикладене, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 455 720,76 грн. (198Х2301,62 грн.)

51. Крім цього, суд зазначає, що як вбачається з інформації розміщеної на сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» та рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 1162 від 20.09.2023 року опалювальний сезон 2023/2024 розпочався 10 листопада 2023 року. Однак , відповідачем до матеріалів справи не долучено наказу про зменшення тривалості робочого часу та встановлення неповного робочого дня з дати закінчення опалювального сезони 2022/2023 року та до початку опалювального сезону 2023/2024 року. Тому, з урахуванням принципу змагальності та рівності сторін в цивільному судочинстві, суд вважає за необхідне рахувати що позивач з 18.09.2023 року по 10.11.2023 року працювала за п`ятиденним робочим тижнем.

52. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

53. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць;поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

54.Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про поновлення на роботі.

55.Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Окрім того, в ч. 2 ст. 235 КЗпП України вказано, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Вищезазначене твердження узгоджуються з висновками викладеними в постанові ВС від 21.02.2024 року у справі 209/2226/22 та постанові ВС від 13.03.2024 року по справі № 127/15018/23.

56.Таким чином позивач ОСОБА_3 під час звернення до суду була звільнена від сплати судового збору за позовні вимогу про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

57.Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 1073,60 грн. Проте з урахування положень ст.. 5 Закону України «Про судовий збір», приписів ст. 235 КЗпП та висновків викладених в постанові ВС від 21.02.2024 року у справі 209/2226/22 та постанові ВС від 13.03.2024 року по справі № 127/15018/23, позивач звільняється від плати судового збору за вищезазначену позовну вимог.

Тому суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету ОСОБА_3 як помилково сплачений нею судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

58.З урахуванням викладено з відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» на користь держави підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за позовні вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 2147, 20 грн.

Керуючись ст..ст. 40, 42, 43, 49-2, 233, 252 КЗпПУ, суд -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання незаконним наказу про припинення трудового договору ( контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 424 к від 18.09.2023 року акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про припинення трудового договору ( контракту) про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника PR відділу Акціонерного Товариства «Криворізька теплоцентраль» з 18 вересня 2023 року, за прогул без поважних причин, відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_3 на посаді начальника PR відділу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» з 18.09.2023 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 455 720,76 грн.

Повернути ОСОБА_3 з державного бюджету помилково сплачений нею судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь держави витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2147,20 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника PR відділу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з моменту його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено об 11-00 год. 11.07.2024 року.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», юридична адреса6 вул. Електрична, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, ідентифікаційний код юридичної особи 00130850;

Суддя І.Б. Малаховська