УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

"04" липня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі: судді Лисиченко С.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, Державний виконавець Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Гук Сергій Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», треті особи: ПН КМНО Остапенко Є.М., ДВ Салтівського ВДВС у м. Харкові Гук С.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якого просить суд визнати виконавчий напис №246818 від 28.06.2021, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 16626,20 гривень, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 27.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, Державний виконавець Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Гук Сергій Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова (адреса: 61168, Харківська обл., м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 7).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 справу передано для розгляду головуючій судді С.М. Лисиченко.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про необхідність передачі позовної заяви за підсудністю з наступних підстав.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно зі ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом. У разі, якщо судом не буде вжито заходів щодо передачі цивільної справи за підсудністю, як наслідок, справа буде розглядатись неповноважним судом.

Згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Відповідно до даних, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває за межами територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Харкова.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України щодо визначення правил територіальної підсудності, дана справа відноситься до територіальної підсудності Московського районного суду м.Харкова, а Київський районний суд м.Харкова за змістом вказаної норми не є у даній справі судом, встановленим законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, відповідно до ст. 31 ЦПК України, дану позовну заяву необхідно передати за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова за місцем виконання оспорюваного виконавчого напису.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19, 23, 27, 28, 31, 187, 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №757/13398/24-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, Державний виконавець Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Гук Сергій Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова.

Копію ухвали направити позивачці для відома.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя - С.М. Лисиченко