Справа № 752/8289/24
Провадження № 2/752/4603/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 липня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2024 року АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь 13 477,23 грн матеріальної шкоди, 3 % річних у сумі 228,60 грн і 771,41 грн інфляційних втрат.

Свої вимоги мотивувало тим, що 12.01.2012 року, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_1 прибув до приміщення АТ «Укрсиббанк», звернувся у пункт видачі кредитів із заявою щодо оформлення кредиту на отримання грошових коштів на суму 8 746,00 грн та на підтвердження своєї особи надав працівникам АТ «Укрсиббанк» завідомо підроблений документ - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 .

Після цього, заволодівши шляхом обману грошовими коштами на суму 8 746,10 грн, що належать АТ «Укрсиббанк», ОСОБА_1 з місця злочину зник і розпорядився вказаними грошима на власний розсуд.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 року відповідача визнано винним та притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. Вирок набув законної сили.

До постановлення вироку та під час розгляду кримінального провадження, цивільний позов не заявлявся, а завдана ОСОБА_1 банку шкода, в добровільному порядку не відшкодована.

У зв`язку з чим, АТ «Укрсиббанк» просить стягнути з відповідача суму матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якості заборгованості за кредитним договором № 0 від 12.01.2012 року, з урахуванням встановлених ст. 625 ЦК України.

Ухвалою від 23.04.2024 року відкрито провадження в справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 34).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 12.01.2012 року, з метою заволодіння чужим майном, прибув до приміщення АТ «Укрсиббанк», звернувся у пункт видачі кредитів із заявою щодо оформлення кредиту на отримання грошових коштів на суму 8 746,00 грн та на підтвердження своєї особи надав працівникам АТ «Укрсиббанк» завідомо підроблений документ - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 .

Після цього, заволодівши шляхом обману грошовими коштами на суму 8 746,10 грн, що належать АТ «Укрсиббанк», ОСОБА_1 з місця злочину зник і розпорядився вказаними грошима на власний розсуд.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 року в справі 761/44349/21 відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень. Вирок набув законної сили.

Згідно вказаного вироку, суд визнав доведеним той факт, що ОСОБА_1 12.01.2012 року, з метою заволодіння чужим майном, прибув до приміщення АТ «Укрсиббанк», звернувся у пункт видачі кредитів із заявою щодо оформлення кредиту на отримання грошових коштів на суму 8 746,00 грн та на підтвердження своєї особи надав працівникам АТ «Укрсиббанк» завідомо підроблений документ - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду , лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями, передбаченими ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 своїми неправомірними діями завдав позивачу матеріальних збитків, його вина у спричиненні такої шкоди доведена вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 року в справі 761/44349/21, а з цивільними позовом в рамках кримінального провадження представник АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 не звертався, то суд вважає, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, в розмірі заборгованості за кредитним договором № 0 від 12.01.2012 року в сумі 13 477,23 грн, що підтверджується випискою, з урахуванням встановлених ст. 625 ЦК України сум - 228,60 грн 3 % річних і 771,41 грн інфляційних втрат.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином з відповідача в дохід держави необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» 13 477,23 грн (тринадцять тисяч гривень чотириста сімдесят сім гривень 23 копійки) матеріальної шкоди, 3 % річних у сумі 228,60 грн (двісті двадцять вісім гривень 60 копійок) і 771,41 грн (сімсот сімдесят одна гривня 41 копійка) інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», , адреса: вул. Андріївська, буд. 2/123, м. Київ, 04070.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко