Справа № 716/622/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2024 р. місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Якимик К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 167,70 кв.м, житловою площею 61,00 кв.м, посилаючись на те, що він, прийнявши спадщину після смерті сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до нотаріуса з заявою про видасу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.04.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання, витребувані докази.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.06.2024 року по вищевказаній цивільній справі первісного відповідача територіальну громаду с.Вікно в особі Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області замінено на належного ОСОБА_2 .

Відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.06.2024 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Вікно Чернівецького району Чернівецької області померла ОСОБА_3 , про що Заставнівським відділом ДРАЦС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вчинено актовий №411 від 23.12.2022 року (а.с.8).

За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини (ст.ст.1220, 1221 ЦК України).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження, згідно якого належну їй земельну ділянку, житловий будинок АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ст.1245 ЦК України).

ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку.

Заповіт ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1 відсутній, а отже ця частина спадщини є такою, що не охоплена заповітом, а отже спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Відповідно до ст.1262 ЦК України, рідні брати та сестри спадкодавця, мають право на спадкування за законом у другу чергу.

Інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно спадкують у п`яту чергу за законом (ст.1265 ЦК України).

Позивач є братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , що підтверджується копіями їхніх свідоцтв про народження (а.с.12,13); відповідач є її племінником.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Після смерті сестри, ОСОБА_1 вчасно прийняв спадщину, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , і є таким що прийняв спадщину.

Спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Водночас, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2023 року, приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Малітовською Т.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно на ім`я померлої.

З матеріалів справи, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 13 грудня 1995 року.

Згідно з п.4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За даними Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а.с.16).

Пленум Верховного Суду України у п.9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Таким чином, досліджені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння АДРЕСА_1 побудоване ОСОБА_4 відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі №1 за особовим номером № НОМЕР_1 (а.с.16).

Згідно з листом №10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Отже, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 .

За таких обставин, встановивши під час розгляду справи, що спадкодавець ОСОБА_3 була власником домоволодіння АДРЕСА_1 , але за відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння на ім`я спадкодавиці позивач, будучи спадкоємцем другої черги за законом, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через органи нотаріату, суд вважає, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту шляхом визнання за спадкоємцем ОСОБА_1 права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 328, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_2 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку під літ. «А», загальною площею 167,70 м.кв., житловою площею 61,00 м.кв., напівпідвалу під літ. «А/Н/Пд», тераси під літ. «А/а», ганку під літ. «А/а1», літньої кухні під літ. «Б», підвалу під літ. «Б/Пд», сараю під літ. «В», «Г», вбиральні під літ. «Д», огорожі під №1-2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 21.06.2024 року.

Суддя О.Є. Вайновська