Справа № 308/1897/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 липня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2024 року (повний текст ухвали складено 15.03.2024, головуючий суддя Фазикош О.В.) у справі №308/1897/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача банківських послуг та стягнення суми вкладу,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства «Златобанк», в якій просив стягнути з ПАТ «Злотобанк» на свою користь, по курсу НБУ на дату винесення рішення: 266714,41 доларів США - залишкової суми вкладу, 87854,99 доларів США - упущеної вигоди, 23960,45 доларів США- 3% річних від простроченої суми вкладу, та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позивач у позовній заяві вказував, що 28.10.2014 уклав з ПАТ «Златобанк» Угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне обслуговування фінансових осіб №072510 (Договорі банківського вкладу). Відповідно до п.2,5 Угоди, строк розміщення вкладу до 27.02.2015.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02 травня 2019 року Виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 .

При цьому згідно вказаного свідоцтва, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права вимоги до AT «ЗЛАТОБАНК» (код за ) щодо виплати коштів за вкладами ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в сумі, яка згідно реєстру акцептованих вимог кредиторів складає 5504198,85 грн. (п`ять мільйонів п`ятсот чотири тисячі сто дев`яносто вісім гривень 85 копійок), згідно повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 57-1285/23 від 08.02.2023 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04 квітня 2023 року залучено ОСОБА_1 у якості правонаступника позивача у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення суми вкладу.

10.07.2023 до суду першої інстанції позивачкою подано заяву про зміну підстав позову, спираючись на факт існування Постанови Великої Палати Верховного Суду України у справі № 826/2184/17, ОСОБА_1 , як правонаступник позивача ОСОБА_2 , вважала за потрібне змінити підставу заявлених вимог, оскільки у разі скасування рішення НБУ щодо виведення банку з ринку як фінансової установи, відшкодування сплачених коштів повинне відбуватися на підставі положень статті 1212 ЦК України.

18.12.2023 позивачкою ОСОБА_1 подано клопотання про зупинення розгляду справи (а.с.113-114 том 3). Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року по справі № 761/42722/23 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, про стягнення майнової шкоди, предметом вимог у якій є стягнення майнової шкоди, на підставі норми ст. 1173 ЦКУ. Зазначала, що через велику різницю коливання валютного курсу, що мав місце у період з лютого 2015 р. - термін завершення договору банківського вкладу померлого ОСОБА_2 та по теперішній час, Позивачка позбавлена можливості вирахувати суму грошових коштів, що має бути стягнута в порядку норми ст.1212 ЦКУ, без визначення розміру грошової шкоди, нанесеної внаслідок позбавлення її права володіння користування та розпорядження успадкованими валютними цінностями за період з 2019 р. Оскільки вимоги, щодо стягнення такої шкоди знаходяться на розгляді Суду у справі 761/42722/23, існує об`єктивна неможливість формування остаточної суми позовних вимог у судовому процесі 308/1897/18. Оскільки від вирішення справи №761/42722/23 залежить визначення розміру позовних вимог у даній цивільній справі, просила зупинити провадження у справі №308/1897/18 до набрання законної сили рішення у справі №761/42722/23.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11 березня 2024 року зупинено провадження у цивільній справі №308/1897/18 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №761/42722/23 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування майнової шкоди про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними рішеннями Відповідачів.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційних скарг, позиція інших учасників справи

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2024 про зупинення провадження у справі №308/1897/18, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що у цивільній справі №761/42722/23, у зв`язку з розглядом якої зупинено провадження, та у даній цивільній справі сторони спору є різними, не тотожний предмет позовних вимог та різний предмет доказування. Зазначає, що дослідження доказів та встановлення на їх підставі певних обставин у справі №761/42722/23 Шевченківським районним судом м.Києва не матиме наслідок преюдиційності обставин в рамках даної справи.

Публічне акціонерне товариства «ЗЛАТОБАНК» також просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2024 про зупинення провадження у справі та повернути справу для продовження її розгляду. Вважає, що суд має можливість самостійно перевірити та встановити обставини правовідносин, які виникли між АТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_2 за угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне обслуговування фінансових осіб №072510 від 28.10.2014 (Договір банківського вкладу). Зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято рішення про зміну позовних вимог чи зміни підстав позову по даній справі.

Позивачка ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2024 залишити без змін. Зазначає, що лише в рамках судової справи №761/42722/23 буде визначений в грошовому еквіваленті розмір прямої майнової шкоди, нанесений ОСОБА_1 незаконними рішеннями ФГВФО та НБУ, що підлягає відшкодуванню в порядку норми ст.. 1174 ЦКУ.

Межі розгляду справи апеляційним судом

Згідно з ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про зупинення провадження у справі (п. 14 частини першої статті 353 цього Кодексу), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дійшла таких висновків.

Фактичні обставини та застосовані норми права

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 у даній цивільній справі № 308/1897/18, прямо пов`язані із наслідком вирішення її позову до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, про стягнення майнової шкоди (справа № 761/42722/23), до розгляду якого об`єктивно неможливо провести розгляд даної справи - між вказаними справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені у справі за позовом ОСОБА_1 до НБУ та ФГВФО про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними рішеннями Відповідачів будуть мати преюдиційне значення для цієї справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , звернувшись до Ужгородського міськрайонного суду з позовом, зазначав, що 28.10.2014 він уклав з ПАТ «Златобанк» Угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне обслуговування фінансових осіб №072510 (Договорі банківського вкладу). Згідно прохальної частини позовної заяви позивач просив стягнути з Банку на користь ОСОБА_2 по курсу НБУ на дату винесення рішення 266714,41 доларів США залишкової суми вкладу, 87854,99 доларів США - упущеної вигоди, 23960,45 доларів США 3% річних від простроченої суми вкладу.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_1 . При цьому згідно вказаного свідоцтва, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: - права вимоги до AT «ЗЛАТОБАНК» (код за ) щодо виплати коштів за вкладами ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в сумі, яка згідно реєстру акцептованих вимог кредиторів складає 5504198,85 грн. (п`ять мільйонів п`ятсот чотири тисячі сто дев`яносто вісім гривень 85 копійок), згідно повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 57-1285/23 від 08.02.2023 року.

10.07.2023 від представника позивача у справі надійшла заява про зміну підстав позову, як представник правонаступника Позивача ОСОБА_1 , спираючись на факт існування Постанови Великої Палати Верховного Суду України у справі № 826/2184/17, вважала за потрібне змінити підставу заявлених вимог, оскільки у разі скасування рішення НБУ, щодо виведення банку з ринку як фінансової установи відшкодування сплачених коштів повинне відбуватися на підставі положень статті 1212 ЦК України.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, про стягнення майнової шкоди, у якій відкрито провадження ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року (справа № 761/42722/23).

Предметом вимог в справі №761/42722/23 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, про стягнення майнової шкоди є стягнення майнової шкоди, на підставі норми ст. 1173 ЦКУ. Позовні вимоги пред`явлені до органів Державної влади НБУ та ФГВФО щодо відшкодування шкоди, завданої винесенням незаконного рішення про віднесення АТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних та його ліквідації, що встановлено преюдиційним рішенням суду у справі 826/2184/17. В межах пред`явлених вимог в даній справі позивач просила стягнути солідарно з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України у відшкодування майнової шкоди, завданої прийняттям незаконних рішень, у розмірі, еквівалентному 261195,64 дол. США по курсу національного банку України станом на день виконання рішення суду. Розмір шкоди, пред`явленої у даному судовому процесі оцінений у зменшення вартості спадкового майна ОСОБА_1 з 266714, 41 дол. США до права вимоги на суму 5504198 грн. Різниця між вартістю спадкового майна до прийняття незаконних рішень НБУ та ФГВФО та після становить майже 50 % їх вартості. Ч. 2 ст.1173 ЦКУ прямо зазначає, що шкода завдана ОСОБА_1 , яка не є учасником АТ «Златобанк» відшкодовується в загальному порядку та повному об`ємі та не реалізується в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Предметом вимог в цій справі є стягнення з Банку на користь ОСОБА_1 по курсу НБУ на дату винесення рішення 266714,41 доларів США залишкової суми вкладу, 87854,99 доларів США - упущеної вигоди, 23960,45 доларів США 3% річних від простроченої суми вкладу.

При цьому, представник позивача посилається в поданому клопотанні на те, що ОСОБА_1 успадкувала від свого померлого чоловіка право вимоги на 266 714, 41 дол. США, які станом на момент відкриття спадщини 02.05.2019 є грошовими коштами, що перебували у АТ «Златобанк» без достатньої правової підстави, оскільки станом на момент відкриття спадщини Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 23.05.2020 р. не набрав законної сили, а рішення Відповідача рішення №1483 від 10 серпня 2020 року «Про продовження процедури виведення АТ «ЗЛАТОБАНК» з ринку і призначення уповноваженої особи» прийнято не було, та в момент відкриття спадщини вказані грошові кошти на думку позивача не були банківським вкладом та не підпадали під дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 23.05.2020 р. На думку представника позивача нанесення шкоди майновим інтересам Позивачки внаслідок прийняття рішень НБУ та ФГВФО шкоди, у вигляді зменшення вартості спадкового майна вдвічі, відшкодування якої внаслідок дій вказаного закону не може бути напряму здійснено застосуванням вимог норм ст. 1212 ЦКУ через дію ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За таких обставин, з огляду на свідоцтво про спадщину №234 від 24.02.23 р. решту вартості спадкового майна, втраченої внаслідок незаконних рішень органів державної влади про визнання АТ «Златобанк», може бути відшкодована в порядку норми ст. 1173 ЦК України.

Представник позивача також вказує, що ОСОБА_1 має право і намір пред`явити в судовому процесі 308/1987/18 відшкодування доходів, які отримав ФГВФО за час керування активами АТ «Златобанк» шляхом пред`явлення заяви про збільшення позовних вимог в порядку п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Однак без винесення рішення щодо об`єму шкоди, яка підлягає відшкодуванню в порядку норми ст.. 1173 ЦК України, сторона Позивача позбавлена можливості здійснити достовірний перерахунок вимог по ст.. 1214 ЦК України, оскільки без рішення у справі 761/42722/23 не має можливості встановити базову суму нарахування. Дана обставина відбулася внаслідок того, що на підставі незаконного рішення НБУ про визнання АТ «Златобанк» неплатоспроможним, доларовий депозит померлого ОСОБА_2 було конвертовано у гривню по курсу лютого 2015 р, що є незаконним згідно рішення у справі 826/2184/17 на думку позивача. Представник позивача вказує, що Позивач у даному процесі позбавлена можливості подачі достовірної заяви про збільшення позовних вимог на підставі ст.. 1214 ЦК України до визначення розміру шкоди, нанесеної незаконним рішенням у справі 761/42722/23, оскільки різниця між шкодою та вартістю спадкового майна є базою нарахування прибутків, отриманих від використання безпідставно набутих коштів померлого. Крім цього, представник позивача вказує, що обставини, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній справі, будуть встановлені у справі №761/42722/23, зокрема дата переведення доларового депозиту у гривневий еквівалент, факт перебування грошових коштів ОСОБА_2 у АТ «Златобанк» після 27.02.2015 без достатньої правової підстави, правову підставу перебування грошових коштів ОСОБА_2 у розрядженні АТ «Златобанк» з 05.02.2019 р. винесення кінцевої постанови у справі 826/2184/17 до 02.05.2019 момент відкриття спадщини за померлим ОСОБА_2 та до 23.05.2020 набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності».

При цьому, представник позивача зазначає, що позивач ОСОБА_1 на даний час не є кредитором АТ «Златобанк», оскільки не звернулася до ліквідатора з відповідною заявою про заміну. Відсутність такої заяви пов`язано з обставинами зменшення вартості успадкованого нею майна грошових коштів у валюті в двічі внаслідок незаконних рішень органів державної влади, що спричинили конвертацію доларового депозиту за курсом 2015 року без належних правових підстав. Дану обставину, сторона Позивачки вважає прямим пушенням її прав, які станом на тепер потребують судового захисту згідно норми ст. 4 ЦПК України та ст. ст. 15, 16 ЦК України у судовому процесі 761/42722/23, який ведеться у Шевченківському суду м. Києва.

Суд першої інстанції констатував, що повне або часткове задоволення позовних вимог або навпаки повна або часткова відмова в задоволенні таких у цивільній справі №761/42722/23 за позовом ОСОБА_1 до НБУ та ФГВФО про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними рішеннями Відповідачів, безпосередньо впливає на результат вирішення цивільної справи №308/1897/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача банківських послуг та стягнення суми вкладу.

Суд вважав, що встановлення дати та порядку застосування п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на дію рішення у справі 910/4475/19 та набранням чинності Закону України №590-ІХ, та наявність або відсутність підстав щодо відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними рішеннями НБУ та ФГВФО є тими обставинами, які не можуть бути встановлені у судовому процесі 308/1897/18 з огляду на відсутність у суб`єктному складі учасників даного провадження Національного Банку України, однак встановлення вказаної обставини має значення для розгляду вимог за ст.ст. 1212, 1214 ЦК України. Та у разі вирішення питання об`єму шкоди, яка підлягає відшкодуванню в порядку норми ст. 1173 ЦК України або відсутності підстав для такого відшкодування, сторона Позивача не буде позбавлена можливості здійснити перерахунок вимог по ст. 1214 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 у даній цивільній справі № 308/1897/18 прямо пов`язані із наслідком вирішення її позову до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, про стягнення майнової шкоди (справа № 761/42722/23), до розгляду якого об`єктивно неможливо провести розгляд даної справи - між вказаними справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені у справі за позовом ОСОБА_1 до НБУ та ФГВФО про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними рішеннями Відповідачів будуть мати преюдиційне значення для цієї справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Златобанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 липня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді: