Справа номер 487/2161/24 Головуючий суду першої інстанції Сухаревич З. М.
Провадження номер 22-ц/812/1041/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Самчишиної Н. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2024 року, ухвалене о 15 год 40 хв під головуванням судді Сухаревич З. М. у приміщенні суду у м. Миколаєві, повний текст якого складено цього ж дня, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

04 березня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду вищезазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

Позивач вказувала, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Софія після здобуття повної середньої освіти продовжила навчання у Миколаївському навчально-науковому інституті права Національного університету «Одеська юридична академія» на контрактній основі.

Оскільки вона навчається на денній формі навчання на контрактній основі, яка не передбачає отримання стипендії, Софія потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків.

Позивач вказувала, що донька проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, бо відповідач станом на 10 листопада 2023 року має заборгованість по аліментах на утримання їх доньки, коли вона була неповнолітньою, у сумі 147 319,23 грн.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, починаючи з 10 листопада 2023 року та до досягнення дитиною 23 років.

Стягнення аліментів з 10 листопада 2023 року позивач обґрунтовувала вимогами частини 2 статті 191 СК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

З ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 березня 2024 року і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

З ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є працездатним, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу доньці на час її навчання у вказаному розмірі.

Визначаючи дату, з якої мають стягуватися аліменти, суд спирався на день подання позовної заяви відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду змінити в частині визначення дати початку стягнення аліментів, а саме на 10 листопада 2023 року.

Обґрунтовуючи свою скаргу, позивач наполягала на тому, що аліменти мають стягуватися з відповідача саме з 10 листопада 2023 року, оскільки сімейне законодавство передбачає можливість стягнення аліментів за минулий час.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 23 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 04 жовтня 2016 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 було розірвано.

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 31 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 01 жовтня 2020 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

02 грудня 2020 року державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Бабенко Є. М. було відкрито виконавче провадження №63764083 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 31 січня 2024 року, складеним державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Бабенко Є. М., з 13 травня 2020 року по 10 листопада 2023 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 147 319,23 грн.

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 уклала в інтересах ОСОБА_3 договори з Національним університетом «Одеська юридична академія» про навчання та про надання платної освітньої послуги для підготовки бакалавра, за умовами якого ОСОБА_3 має навчатися на денній формі навчання за освітньою програмою право з метою здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Загальна вартість навчання за умовами договору за чотири навчальні роки становить 140 500 грн.

Відповідно до довідки Миколаївського навчально-наукового інституту права Національного університету «Одеська юридична академія» від 14 листопада 2023 року №992 ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю 081 «Право», освітнього ступеню «Бакалавр». Навчання на контрактній основі. Стипендія не нараховується і не виплачується.

Згідно з довідками Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 15.11.2023 та ЖБК «Іскра-2» від 01.03.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 з 28 липня 2007 року.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Положення ст.201 СК України передбачають, що до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав, що вона має право на стягнення аліментів з відповідача з дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час не можуть бути присуджені.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Матеріали справи свідчать, що позивач не надала належних і допустимих доказів, які б підтверджували те, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, з відповідача, а останній ухилявся від їх сплати.

А тому, висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення аліментів від дня пред`явлення позову є правильним.

Посилання позивача на ухилення відповідача від сплати аліментів на їх дитину, коли вона була неповнолітньою, на правильність висновку суду не впливає, оскільки це є різні види аліментів і у випадку, який розглядається, позивач мала доводити саме вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, і ухилення відповідача від їх сплати.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. В. Самчишина

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 12 липня 2024 року.