Провадження №: 2/755/486/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі :

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань - Назаровій І.В.,

за участю сторін:

позивачка - ОСОБА_1 ,

представник позивачки - адвокат Кукарєка К.С. (в режимі відеоконференції),

відповідачка - ОСОБА_2 ,

представник відповідачки - адвокат Шаповал О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису, -

в с т а н о в и в :

21.08.2023 року до Дніпровського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_3 , в інтересах якої діє - адвокат Кукарека Катерина Сергіївна, до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 20 листопада 2015 року позивачка ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилась донька ОСОБА_5 , 2016 року народження. Позивачка ОСОБА_3 діє в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 на підставі норми ст.242 ЦК України: «Батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей». ОСОБА_4 приймав участь в у антитерористичній операції у період з 30.04.2015 року по 01.04.2020 року. Після повернення з військової служби в АТО ОСОБА_4 страждав на тяжку форму посттравматичного синдрому, що призвело до стійкої алкогольної залежності. Родина постійно зверталася за медичною допомогою. В цей період, у зв`язку з періодичними запоями та проявами антисоціальної поведінки, з метою захисту неповнолітніх доньок, ОСОБА_3 звернулась до суду за розірванням шлюбу. Рішенням у справі 755/1700/19 від 11.07.2020 р. шлюб між сторонами було розірвано у судовому порядку заочним рішенням. Не зважаючи на офіційне розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після покращення стану його психічного здоров`я, продовжували сумісне проживання, вели сумісне господарство та виховували двох доньок до початку повномасштабної військової агресії Російської Федерації - 24.02.2022 року. З 25.02.2022 року ОСОБА_4 повернувся на військову службу. 13.09.2022 р. ОСОБА_4 зник безвісті при участі в бойових діях під м. Бахмут. Про зникнення безвісті військовослужбовця ОСОБА_4 . ОСОБА_3 було повідомлено як члена родини сповіщенням № 38 від 16.09.2022 р. У зв`язку зі зникненням безвісти ОСОБА_4 та у відповідності до п. 7 Постанови КМУ № 884 від 30.11.2016 р., ОСОБА_3 звернулась до командира військової частини НОМЕР_1 за отримання грошового забезпечення ОСОБА_4 для утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , 2016 року народження та батьків пенсійного віку. Відповідне забезпечення донька отримувала до червня 2023 року. З червня 2023 року виплата такого забезпечення припинилася, у зв`язку з поданням ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 свідоцтва про її шлюб з ОСОБА_4 . З серпня 2023 року ОСОБА_2 отримує все грошове забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_4 у розмірі понад 100 000 грн. щомісячно. Жодної фінансової підтримки неповнолітній ОСОБА_7 та батькам ОСОБА_4 . ОСОБА_2 не надає. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №9 від 13.04.2023 року, 02.08.2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Києві, про що в реєстрі зроблено запис № 7, номер актового запису 1668. Згідно листа військової частини НОМЕР_1 за № 10418 від 13.07.2023 р., ОСОБА_4 в період з 25.02.2022 р. по 13.09.2023 року не перебував у відпустці, рапорт про укладення шлюбу не подавав, свідоцтво про шлюб для внесення змін у особову справу не надавав. Акт про укладення шлюбу з ОСОБА_2 командиром військової частини не складався. На стаціонарному лікування поза межами військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 у період з 25.02.2022 по 13.09.2022 р. не перебував. Заява про вчинення злочинів за ст.ст. 26, 28, 190, 358, 364, 366 ККУ подана до Національної поліції України. Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 3 9 від 02.08.2022 року свідчить про те, що шлюб 02.08.2022 року, нібито укладений за заявою нареченого, що унеможливлює укладення шлюбу з військовослужбовцем дистанційно згідно Постанови КМУ № 213 від 07.03.2023 року. Позивач зазначає, що викладені обставини свідчать про те, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 02.08.2022 року був зареєстрований за відсутності ОСОБА_4 . Посилаючись на норми ст.ст.34, 48 СК України, позивач, як законний представник малолітньої ОСОБА_6 , 2016 року народження, яка є донькою зниклого безвісті ОСОБА_4 , з метою захисту майнових прав малолітньої дитини, а саме: права на отримання грошового забезпечення її зниклого безвісті батька, а в майбутньому, у разі встановлення факту смерті ОСОБА_4 в бою за результатами ДНК, з метою захисту прав на спадкування, просить визнати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неукладеним та анулювати актовий запис про шлюб № 1668 від 02.08.2023 року складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

22.08.2023 року визначено суддю для розгляду справи та позовну заяву передано для вирішення питання про відкриття провадження у справі згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

31.08.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження, з проведенням підготовчого судового засідання. (а.с.63-66 т.1)

19.09.2013 року (Вх.№46263) відповідач Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) правом подачі відзиву на позов не скористався, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника. (а.с.73 т.1)

26.10.2023 року (Вх.№54030) до суду надійшов відзив на позов, поданий представником відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. з доказами направлення відзиву іншим учасникам справи. Одночасно із відзивом подано клопотанням про перенесення розгляду справи, про поновлення терміну на подання відзиву на позов та доказів. За змістом відзиву представник відповідача висловив свою позицію щодо предмету та підстав позову, просила відмовити у задоволенні позову (а.с.100-130 т.1)

06.11.2023 року (Вх.№56191) представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Кукарека К.С. подала до суду відповідь на відзив разом з додатковими доказами на підтвердження позовних вимог та з доказами направлення відповіді на відзив іншим учасникам справи. (а.с.166-221 т.1)

06.11.2023 року (Вх.№56206) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. подала до суду заперечення на відповідь позивача, просила поновити строк подання доказів, отриманих на адвокатські запити. Одночасно із запереченнями на відповідь представник відповідача подала клопотання про витребування доказів і проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи (а.с.131-161 т.1)

06.11.2024 року у підготовчому судовому засіданні через оголошення сигналу повітряної тривоги, було оголошено перерву до 20.12.2023 року.

27.11.2024 року (Вх.№60091) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. подала до суду заперечення на відповідь позивача, які за змістом аналогічні її запереченням, поданим до суду 06.11.2023 року (Вх.№56206).

27.11.2024 року (Вх.№60093) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. подала до суду клопотання про витребування доказів і проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи, яке за змістом аналогічне клопотанню, поданому до суду 06.11.2023 року (Вх.№56206).

28.11.2023 року (Вх.№60275) відповідач Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на адресу суду направив заяву про розгляд справи без участі представника.

20.12.2023 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, розгляд справи було відкладено на 07.02.2024 року.

27.12.2023 року (Вх.№65978) відповідач Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на адресу суду направив заяву про розгляд справи без участі представника.

06.02.2024 року (Вх.№6888) та 08.02.2024 року (Вх.№7288) представник позивача - адвокат Кукарека К.С. через систему «Електронний суд» подала до суду клопотання про долучення доказів - висновку експертів за наслідками проведення судової почеркознавчої експертизи №25763/23-32 від 26.10.2023 р.

07.02.2024 року (Вх.№6974) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. через засоби поштового зв`язку подала до суду клопотання про виклик і допит свідків.

07.02.2024 року (Вх.№6975) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. засобами поштового зв`язку подала до суду клопотання про виклик експерта для допиту.

07.02.2024 року (Вх.№6977) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. засобами поштового зв`язку одночасно із клопотанням про поновлення строку для подання доказів подала до суду клопотання про приєднання доказів.

07.02.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Шаповал О.В. про слухання в закритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису.

07.02.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, про прийняття відзиву та долучення його до матеріалів справи разом з доданими до нього доказами, окрім рішень Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2019 року та від 04.04.2019 року, які були повернуті стороні відповідача, як такі, що не засвідчені належним чином, та зміст яких не містить персональних даних учасників справи.

Окрім того, Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, без виходу до нарадчої кімнати, із занесення до протоколу судового засідання, про прийняття відповіді на відзив, поданої стороною позивача 06.11.2023 року (Вх.№56191) та заперечень на відповідь позивача, поданих представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Шаповал О.В. 06.11.2023 року (Вх.№56206) та 27.11.2024 року (Вх.№60091)

07.02.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 05.03.2024 року.

Зобов`язано позивача не пізніше двох днів з дня отримання даної ухвали направити третій особі копію позовної заяви з додатками, докази направлення надати суду в строк до 28.02.2024.

Зобов`язано відповідача не пізніше двох днів з дня отримання даної ухвали направити третій особі копії відзиву на позовну заяву з додатками, докази направлення надати суду в строк до 28.02.2024.

Встановлено третій особі строк для надання суду своїх письмових пояснень щодо позову або відзиву, в яких викласти свої аргументи і міркування та відповідні докази на підтримку або заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання позовної заяви. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою ст. 178 ЦПК України.

15.02.2024 року (Вх.№8953) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. через засоби поштового зв`язку подала до суду клопотання про долучення до справи доказів щодо виконання вимог ухвали суду від 07.02.2024 року.

15.02.2024 року (Вх.№8955) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. через засоби поштового зв`язку подала до суду клопотання про виклик і допит свідків.

05.03.2024 року, у зв`язку з першою неявкою до суду третьої особи ОСОБА_8 та з метою повторного його виклику до суду, підготовче судове засідання, згідно п.2 ч. 2 ст.223 ЦПК України, було відкладено.

05.03.2024 року (Вх.№12408) представник позивача - адвокат Кукарека К.С. через систему «Електронний суд» подала клопотання про долучення до справи доказів.

05.03.2024 року (Вх.№12567) представник позивача - адвокат Кукарека К.С. через систему «Електронний суд» подала клопотання про долучення до справи доказів щодо виконання вимог ухвали суду від 07.02.2024 року.

20.03.2024 року (Вх.№16068) представник позивача - адвокат Кукарека К.С. через систему «Електронний суд» подала клопотання про долучення до справи доказів щодо виконання вимог ухвали суду від 07.02.2024 року.

22.03.2024 року (Вх.№16729) представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. через засоби поштового зв`язку подала до суду клопотання про долучення до справи доказів щодо виконання вимог ухвали суду від 07.02.2024 року щодо надсилання третій особі ОСОБА_4 копій процесуальних заяв відповідача по справі.

22.03.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, про задоволення клопотань представника позивача - адвоката Кукареки К.С., які надійшли на адресу суду через систему «Електронний суд» 06.02.2024 року (Вх.№6888) та 08.02.2024 року (Вх.№7288). Висновок експертів за наслідками проведення судової почеркознавчої експертизи №25763/23-32 від 26.10.2023 р. прийнято та долучено до матеріалів справи.

22.03.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, про часткове задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шаповал О.В., яке надійшло на адресу суду 07.02.2024 року (Вх.№6974). Постановлено викликати у судове засідання для допиту в якості свідка ОСОБА_9 .

22.03.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шаповал О.В., яке надійшло на адресу суду 07.02.2024 року (Вх.№6975) про виклик експерта для допиту, а також клопотань про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, які надійшли на адресу суду 06.11.2023 року (Вх.№56206) та 27.11.2024 року (Вх.№60093), у зв`язку з їх передчасністю.

22.03.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шаповал О.В. Представнику відповідача поновлено строк на подання доказів, подані разом із клопотанням від 07.02.2024 року (Вх.№6977) докази прийнято та приєднано до матеріалів цивільної справи.

22.03.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

26.03.2024 року (Вх.№ЕП-3909) на електронну адресу суду від представника відповідача Дніпровського ДРАЦС у м.Києві надійшов лист у якому просять розгляд справи проводити за відсутності їх представника відповідно до фактичних обставин справи. В разі необхідності надання додаткових документів/пояснень по справі, просять повідомити.

24.04.2024 року (Вх.№23379) позивачка ОСОБА_3 подала до суду клопотання про поновлення строку для подання додаткових доказів, отриманих нею після закриття підготовчого судового засідання, та приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а саме: лист начальника Дніпровського УП у м.Києві від 22.04.2024 року та лист Дніпровського відділу міграційної служби у м.Києві та Київській області від 22.04.2024 року.

24.04.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання позивачки ОСОБА_3 . Позивачці ОСОБА_3 поновлено строк на подання доказів, поданих разом із клопотанням від 24.04.2024 року (Вх.№ 23379), докази прийнято та приєднано до матеріалів цивільної справи. Представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Шаповал О.В. відмовлено у задоволенні усного клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для підготовки адвокатських запитів до Дніпровського УП у м. Києві, міграційної служби з метою перевірки інформації, яка міститься в письмових доказах, поданих стороною позивача.

22.05.2024 року (Вх.№ЕП-6287) через електронну адресу суду представник відповідача Дніпровського ДРАЦС у м.Києві - Переїденко І. подав клопотання про відкладення розгляду справи.

24.05.2024 року довідкою секретаря судового засідання цивільну справу № 755/12077/23 знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. на лікарняному.

28.05.2024 року (Вх.№30311) відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про відвід судді.

Окрім того, 28.05.2024 року (Вх.№30309, Вх.№30308) представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі, а також клопотання на виконання ухвали суду від 24.04.2024 року.

28.05.2024 року (Вх.№ 30295) представник позивача - адвокат Кукарєка К.С. через систему «Електронний суд» подала клопотання про долучення додаткових письмових доказів, а саме: листа центрального ДРАКС м.Києва від 15.05.2024 року.

28.05.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, визнано заяву відповідачки ОСОБА_2 про відвід головуючого у справі судді Коваленко І.В., - необґрунтованою. Відмовлено у задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_2 про відвід головуючого у справі судді Коваленко І.В., подану до суду 28 травня 2024 року, зареєстровану за вх №30311.

07.06.2024 року (Вх.№32493) представник позивача Кукарєка К.С. через систему «Електронний суд» направила до суду клопотання про визнання недопустимими доказів, поданих представником відповідача - Шаповал О.В.

07.06.2024 року (Вх.№ 32405, Вх.№ 32406) представник відповідачки ОСОБА_12 - адвокат Шаповал О.В. подала до суду клопотання про визнання недопустимими доказів, поданих стороною позивача та клопотання про приєднання доказів.

07.06.2024 року (Вх.№32495) представник третьої особи Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 - Смоляр В.С. через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі представника військової частини НОМЕР_1 , яку фактично отримано суддею 07.06.2024 року о 12 год. 25 хв.

Відповідно до акту щодо знеструмлення електромережі суду, 07.06.2024 року з 15 год. 00 хв. по 15 год. 45 хв. було знеструмлено електромережу будівлі Дніпровського районного суду міста Києва за адресою: м.Київ, вул.Пластова, 3, у зв`язку з чим під час проведення судових дебатів у судовому засіданні було оголошено перерву.

14.06.2024 року (Вх.№ 33748) представник третьої особи Дніпровського ДРАЦС у м.Києві - Переїденко І.В. через систему «Електронний суд» направила до суду клопотання про зупинення провадження.

17.06.2024 року (Вх.№ 33938) представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. подала до суду клопотання про визнання недопустимими доказів, які подані позивачем у справі № 755/12077/23 після подання позову і відповіді на позов, а позов просила визнати таким, що не відповідає вимогам ст.48,175-177 ЦПК України, також подала клопотання про приєднання доказів (Вх.№ 33939).

17.06.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, про повернення із судових дебатів на стадію розгляду справи по суті для з`ясування певних обставин.

17.06.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Шаповал О.В. у поновленні встановленого судом строку для подання доказів, клопотання за Вх. № 33938 Вх. № 33939 визнані неподаними та повернуто стороні відповідача.

17.06.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шаповал Олени Володимирівни, яке подане 28 травня 2024 року (Вх.№30309), про зупинення провадження у цивільній справі позовом ОСОБА_3 до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису до набрання законної сили вироку, за результатами розслідування кримінального провадження «0003063 - відмовлено. У задоволенні клопотання представника відповідача Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - Переїденко Ірини Володимирівни, яке подане 14 червня 2024 року (Вх.№33748), про зупинення провадження у цивільній справі №755/12077/23 про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису - відмовлено.

Позивачка - ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила суду, що з 20 листопада 2015 року вона перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилась донька ОСОБА_5 , 2016 року народження. У період з 30.04.2015 року по 01.04.2020 року ОСОБА_4 приймав участь в у антитерористичній операції. Після повернення з військової служби в АТО він страждав на тяжку форму посттравматичного синдрому, що призвело до стійкої алкогольної залежності. Вони постійно звертались за медичною допомогою, навіть сам ОСОБА_4 намагався звільнитися від алкогольної залежності. Вона завжди його супроводжувала до лікарень, там відвідувала. У цей період, у зв`язку з періодичними запоями та проявами антисоціальної поведінки, вона звернулась до суду за розірванням шлюбу. Заочним рішенням від 11.07.2020 р. шлюб між ними було розірвано. Разом з тим, до початку повномасштабної військової агресії Російської Федерації - 24.02.2022 року вони продовжували сумісне проживання за однією адресою: АДРЕСА_1 , вели сумісне господарство та виховували двох доньок, старша з яких є її донькою від першого шлюбу. З 25.02.2022 року ОСОБА_4 повернувся на військову службу, а 13.09.2022 р. зник безвісті при участі в бойових діях під м. Бахмут. Сповіщення про його зникнення отримувала особисто вона. У подальшому вона звернулась до командира військової частини НОМЕР_1 за отриманням грошового забезпечення ОСОБА_4 для утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , 2016 року народження. Відповідне забезпечення донька отримувала до червня 2023 року. У березні 2023 року вона об`єдналась з сім`ями зниклих без вісти військовозобов`язаних, звертались в Координаційний штаб з питань поводження з військовополоненими з заяви про зникнення безвісти. А у червні 2023 року одна з жінок їй повідомила, що у соціальній групі з`явилась така собі ОСОБА_15 , яка попросила видалити інформацію про ОСОБА_4 як про зниклого безвісти. Тоді ж припинились виплати грошового забезпечення для її доньки, оскільки, як потім з`ясувалось, ОСОБА_2 подала до військової частини НОМЕР_1 свідоцтво про її шлюб з ОСОБА_4 . З серпня 2023 року ОСОБА_2 отримує все грошове її колишнього чоловіка иа батька ОСОБА_6 . Жодної фінансової підтримки неповнолітній ОСОБА_7 та батькам ОСОБА_4 . ОСОБА_2 не надає. Потім її свекор та батько ОСОБА_4 - ОСОБА_9 пішов до Дніпровського ВДРАЦСу м. Києва та отримав Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 9 від 02.08.2022 року, однак вона вважає, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 02.08.2022 року був зареєстрований за відсутності ОСОБА_4 . Першою контакт встановила з нею ОСОБА_2 та пропонувала 50% від усіх виплат грошового забезпечення, які вона отримує у зв`язку із зникненням безвісти ОСОБА_4 . Наполягала на тому, що в день укладення даного шлюбу, який вона вважає неукладеним, її колишнього чоловіка не було у Києві, бо востаннє вона його бачила лише 25 лютого 2022 року. Він виходив на відеозв`язок по телефону через захищений канал. Востаннє телефонував по відео зв`язку 11.09.2022 року на день народження доньки ОСОБА_16 , він тоді її вітав. 12 вересня 2022 року відбулась їхня остання телефонна розмова, в якій він повідомив, що завтра з побратимами він йде на штурм ворога. ОСОБА_4 ніколи їй не повідомляв про свій намір одружитися чи про своє одруження з ОСОБА_2 . З метою захисту майнових прав малолітньої дитини, а саме: права на отримання грошового забезпечення її зниклого безвісті батька, а в майбутньому, у разі встановлення факту смерті ОСОБА_4 в бою за результатами ДНК, з метою захисту прав на спадкування, просила позов задовольнити.

Представник позивачки - адвокат Кукарєка К.С. (в режимі відеоконференції) у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідачка - ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволені позовних вимог. Заперечуючи проти позовних вимог зазначала, що у 2020 році з ОСОБА_17 її познайомив їх спільний знайомий ОСОБА_18 . У свою чергу ОСОБА_19 знайомив її зі своїми батьками, коли їхав у лікарню у реабілітаційний центр. Він тоді не був у тяжкому стані, психологічно потребував допомоги, хтось його мав супроводжувати. Починаючи з 2020 року вони зустрічались майже кожен день: на вихідних або після роботи. Ночували разом. ОСОБА_20 завжди ночував у своїх батьків у квартирі по бульвару Верховної Ради, однак ключів від квартири батьків він не мав. Також разом з ОСОБА_19 у період з 26.08.2021 року по 09.09.2021 році вони перебували на відпочинку на морі у Затоці в Одеській області, проживали у пансіонаті. Поїздку оплачували удвох. А з 20.12.2021 року по 25.12.2021 року вони разом їздили у м. Львів, де для проживання винаймали квартиру. ОСОБА_19 розраховувався готівкою. Спільні фото вони робили на її телефон, однак фотографій не збереглося. Також додала, що ОСОБА_19 ніколи не фотографувався, оскільки був військовим. Приблизно в червні 2022 року, коли ОСОБА_4 близько місяця був на ротації у м.Києві, він запропонував їй одружитися, подарував золоту каблучку. 01.08.2022 року їй зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що він у Києві, запропонував зустрітись. Вони зустрілись в районі станції метро « Дарниця », звідки поїхали до його батьків, що він міг перевдягнутись у цивільну форму. У цей же день вони на дитячому майданчику біля будинку батьків ОСОБА_19 бачились та спілкувались з батьками ОСОБА_19 , колишньою дружиною та дітьми. ОСОБА_19 тоді всім повідомив, що одружується. Особисто вона з його родиною майже не спілкувалась, стояла трохи осторонь. 02 серпня 2022 року вона зателефонувала на роботу - у Центральний відділ ДРАЦС УДР ЦМУ МЮ (м.Київ), де працювала на посаді спеціаліста, та повідомила іншому працівнику ОСОБА_22 , що її не буде, точніше - відпросилась до обіду. Разом з ОСОБА_4 прийшли до Дніпровського РАГСу м. Києва за місцем реєстрації її чоловіка. ОСОБА_23 хотів зняти готівку з картки в Ощадбанку, щоб дати кошти дітям. Однак, кошти зняти не міг, бо 01.08.2022 р. загубив банківську картку, тому заходив у відділення Ощадбанку з метою замовити іншу картку. Вона в цей час ходила в розташовану поруч перукарню робити зачіску. Потім ОСОБА_4 їздив до «Дитячого світу» купити собі золоту каблучку. Була черга, перед ними було чоловіка три. На першому поверсі в кабінеті спеціаліста вони подали свої паспорти, ідентифікаційні коди. ОСОБА_4 пред`явив також військовий квиток. Документи про розірвання шлюбу він не подавав. Працівник РАГСу перевірила в Реєстрі наявність запису про розірвання шлюбу. Вона та ОСОБА_4 склали заяви про державну реєстрацію шлюбу та поставили свої підписи, а потім скали спільну заяву про швидку реєстрацію шлюбу. До начальника ніхто не ходив. Спеціаліст кудись пішла ставити дозвіл. У зв`язку з введенням в Україні військового стану будь-яка особа може попросити зареєструвати шлюб у день подачі заяв. РАГС працював без обіду. Держмито вона заплатила в розташованому поруч відділенні Ощадбанку як за повну процедуру реєстрації шлюбу, однак вони просто розписались без будь-яких урочистостей. ОСОБА_19 в цей час був біля РАГСу. Відомості про реєстрацію шлюбу було внесено приблизно о 13 год. 50 хв. Ніяких урочистостей не відбувалось, вони не фотографувались. Потім ОСОБА_19 зайшов додому до батьків, переодягнувся, і вони удвох пішли святкувати у кафе « Мама не горюй », розташоване на вул. Будівельників. Алкоголь вживав лише ОСОБА_23 , пив сам. Потім у кафе зайшов товариш ОСОБА_19 , побув хвилин десять, після чого вона поїхала на роботу. На роботу вона повернулась о 15 годині. Батьки ОСОБА_19 увесь час ставились до неї негативно. З приводу втрати ОСОБА_19 паспорту громадянина України їй нічого невідомо. О 12 год. 57 хв. 12.09.2022 року ОСОБА_19 подзвонив їй і сказав, що вони виїжджають на штурм. Те, що пора шукати ОСОБА_19 , вона зрозуміла вже на наступний день, коли він не подзвонив. В Телеграм-каналі російського ресурсу вона знайшла відео захоплених в полон українських солдат, на якому впізнала свого чоловіка. Впізнала по голосу, по жестам та по рисам обличчя. З нею зв`язався Фонд «Повернись живим», але лист про те, що він перебуває в полоні не направлявся. Щодо відсутності спільних з ОСОБА_4 фотографій, зокрема з місць відпочинку в м. Одеса та м. Львів, пояснила суду, що у 2021 році телефон розбився. Інший телефон, яким вона користувалась з початку війни і до зникнення ОСОБА_4 теж розбився, коли саме, не пам`ятає. Вказувала, що ОСОБА_4 мав 43-й розмір взуття.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Шаповал О.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволені позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та інших заявах по суті справи.

Представник відповідача Дніпровського ВДРАЦС у м.Києві до судового засідання не з`явився, направила на електронну адресу суду лист, у якому просять розгляд справи проводити за відсутності їх представника відповідно до фактичних обставин справи. В разі необхідності надання додаткових документів/пояснень по справі, просять повідомити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 - Смоляр В.С. через систему «Електронний суд» до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Суд вважає неможливим подальше відкладення розгляду справи, оскільки відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на вимоги ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка батько ОСОБА_4 - ОСОБА_9 показав суду, що позивачку ОСОБА_3 відтоді, як вона зареєструвала з його сином шлюб, рахує своєю донькою. Відповідачку ОСОБА_2 він взагалі не знав і ніколи не бачив до цього суду. По суті позовних вимог підтвердив суду, що його син ОСОБА_4 два роки приймав участь в антитерористичній операції у період з 30.04.2015 року по 01.04.2020 року. У 2015 році син зателефонував та повідомив, що збирається одружитися. Вони підготувались до цього свята, купили ОСОБА_24 сукню, ОСОБА_37 одяг для нареченого. За рапортом ОСОБА_19 у військовій частині йому надали 10 днів відпустки. Одружувались у Дніпровському ВДРАЦСі м.Києва, весілля святкували у кафе. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сина та невістки народилась донька ОСОБА_5 . Зауважував, що десь за рік до укладення шлюбу з ОСОБА_3 син отримав контузію, почав страждати на тяжку форму посттравматичного синдрому, що призвело до стійкої алкогольної залежності. Вони намагались лікувати ОСОБА_19 . ОСОБА_19 і сам про це просив. У лікарнях ОСОБА_19 відвідували лише вони - батьки та ОСОБА_25 з дітьми. Через вживання алкоголю у ОСОБА_19 з ОСОБА_25 виникали непорозуміння. Коли сварились, ОСОБА_19 приходив жити до нього та матері, трохи стихало - повертався до ОСОБА_25 . Тоді свідок порадив ОСОБА_24 налякати ОСОБА_19 та розірвати з ним шлюб, сподіваючись, що той припинить пити. Позивачка так і зробила. Проте, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжували сумісне проживання, вели сумісне господарство та виховували двох доньок, старша з яких є донькою ОСОБА_25 від першого шлюбу. 24.02.2022 року розпочалось повномасштабне військове вторгнення Російської Федерації на територію України. З 25.02.2022 року його син повернувся на військову службу. ОСОБА_25 з дітьми перші два місяці проживали у нього в квартирі, де він проживає з дружиною - матір`ю ОСОБА_19 . З ОСОБА_19 спілкувались по відеозв`язку через мобільний телефон ОСОБА_26 , бо в них з дружиною «кнопочці». У вересні 2022 року він перебував у лікарні, з якої виписувався 16.09.2022 року, тоді дружина приїхала до нього. У той же день ОСОБА_26 привезли сповіщення про зникнення ОСОБА_19 13.09.2022 р. безвісті при участі в бойових діях під м. Бахмут. 19.09.2022 року, у понеділок ОСОБА_27 та мати ОСОБА_19 пішли до районного управління поліції, де написали заяву про зникнення ОСОБА_4 . ОСОБА_25 була підписана в соціальних групах, де об`єднуються родичі зниклих безвісті військовослужбовців чи захоплених в полон. Одна дівчина з групи повідомила ОСОБА_24 , що ОСОБА_12 представилась дружиною його сина і попросила виключити сина зі списку зниклих безвісти, щоб його не шукали. Саме тому, ІНФОРМАЦІЯ_3 він пішов в Дніпровський ВДРАЦС м. Києва, де отримав витяг Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 13.04.2024. Там же звернув увагу на оголошення з відображенням періоду тривалості обідньої перерви, яка співпала з вчиненням актового запису про реєстрацію шлюбу. Як тільки він повідомив про це своїй дружині, 01.05.2023 вона потрапила до лікарні, де їй зробили операцію. Сам він теж згодом лежав у лікарні. Зауважував, що в лікарнях їх відвідувала лише ОСОБА_25 . Вважає, що син не міг одружитися з ОСОБА_2 , він про неї ніколи не розповідав, і свідок ніколи її не бачив. Додав, що у син мав 41-й розмір взуття.

Заслухавши виступи учасників справи, покази свідка, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановивши зміст спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази та аргументи, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності, суд встановив наступне.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Судом встановлено, з 20 листопада 2015 року позивачка ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_8 у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 . (а.с.8 т.1)

У шлюбі народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якої є ОСОБА_3 , а батьком - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , виданим 21.09.2016 Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. (а.с.9 т.1)

11 липня 2019 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва (справа №755/1700/19) розірвано шлюб між ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 20 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3106. (а.с.14-15 т.1)

Разом з тим, після розірвання шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 продовжили спільне проживання однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва №94620895 від 15.06.2023 (а.с.16 т.1); Актом від 15.06.2023 р., складеним мешканцями будинку АДРЕСА_3 , засвідченим головою ЖБК «Луч» М.М.Петруком (а.с.27 т.1); фотографіями за різний період часу зі спільним зображенням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та їх спільної дитини, а також показами свідка ОСОБА_9 (а.с.169-172 т.3)

З 25 лютого 2022 року наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_29 від 25.02.2022 за №48 військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_4 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_7 , було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, та призначено на посаду заступника командира бойової машини-навідника-оператора ІНФОРМАЦІЯ_14, ВОС-НОМЕР_12. Підстава винесення наказу: Мобілізаційна директива Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13т, Указ Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні». (а.с.34-35 т.1)

Як вбачається із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 13.04.2024, 02 серпня 2022 року о 13:50:59 за №7 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було зареєстровано актовий запис №1668 про укладення шлюбу між громадянином України ОСОБА_4 та громадянкою України ОСОБА_2 . (а.с.11-12 т.1)

13 вересня 2022 року під час штурму позицій поблизу н.п.Миколаївка Друга Бахмутського району Донецької області, захищаючи волю та незалежність України, молодший сержант ОСОБА_4 зник безвісти. Про такі обставини зникнення безвісти ОСОБА_4 начальник ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_30 сповіщенням від 16.09.2022 року за №38 повідомив ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.35 т.1)

Аналогічне за змістом повідомлення від 03.10.2022 за №3921 про зниклого безвісти ОСОБА_4 надійшло на адресу за зареєстрованим місцем проживання позивачки ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 від начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.36 т.1)

Згідно Витягу з Єдиного реє сипу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 08.05.2023 року набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин; відомості про кримінальне провадження, в рамках якого проводиться розшук: №0002883 від 20.09.2022. (а.с.125 т.3)

У зв`язку зі зникненням безвісти військовослужбовця ОСОБА_4 , у членів його сім`ї виникло право на виплати грошового забезпечення у відповідності до Постанови КМУ від 30 листопада 2016 року №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх».

У своїй відповіді від 03.11.2022 за №2467 на звернення ОСОБА_9 від 21.09.2022 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_30 повідомив про зникнення безвісті його сина - ОСОБА_4 , а також про те, що за зверненням ОСОБА_3 надіслав визначені законодавством документи для виплати грошового забезпечення до військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2022 №1884 (а.с.50 т.1)

Листом від 27.03.2023 року за №7464 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_31 , посилаючись на пункт 7 Постанови КМУ від 30 листопада 2016 року №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» повідомив ОСОБА_3 про відсутність підстави виплачувати їй грошове забезпечення її колишнього чоловіка, у зв`язку з надходженням до військової частини НОМЕР_1 заяви громадянки ОСОБА_2 на виплату їй грошового забезпечення її чоловіка безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_4 (а.с.51 т.1)

Особами, які претендують на отримання грошового забезпечення є позивач - малолітня донька зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від імені та в інтересах якої діє її мати ОСОБА_3 , та дружина - відповідач у справі ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між донькою зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_4 щодо оспорення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з підстав його неукладеності відповідно до ст. 48 СК України та анулювання відповідного актового запису.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 49 ЦК України, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

За ч.1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (стаття 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Статтею 28 СК України передбачено, що заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Особи, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. Якщо жінка і (або) чоловік не можуть через поважні причини особисто подати заяву про державну реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, справжність підпису(ів) на якій засвідчено нотаріально, можуть подати їх представники. Повноваження представника мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності.

У свою чергу, статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01 липня 2010 року, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану)

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. (ч. 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України. (ч. 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

За правилами ч. 1 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Особи, які подали заяву про державну реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими.

Відповідно до п.1 розділу 2 глави ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (в редакції станом на 07.05.2022 року) (далі - Правила ДРАГС), для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява про державну реєстрацію шлюбу (додаток 6) до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором.

Отже, імперативні норми ст. 28 СК України визначають чітке правило подачі заяви про реєстрацію шлюбу - особисто, або через представника, повноваження якого мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності.

У вирішенні відповідного спору суд враховує, що поняття вільного волевиявлення на укладення шлюбу пов`язується в першу чергу з діями особи (осіб) на його укладення, які виражається у формі подання відповідної заяви про таку реєстрацію до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за вибором наречених.

З огляду на те, що особиста присутність особи, яка бажає укласти шлюб, підтверджується її підписом як згодою укласти шлюб, то відповідно доведення підписання/не підписання відповідних документів покладається саме на позивача, який стверджує про відсутність та не підписання актового запису, на загальних підставах.

29.05.2024 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві адвокату Шаповал О.В. повідомлено, що проведеною перевіркою за журналом реєстрації заяв про державну реєстрацію шлюбу, справа №21.4-154, виявлено заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , заява прийнята та зареєстрована в журналі за №1648/21.4-46 від 02.08.2022 року. Прийом заяви на державну реєстрацію шлюбу здійснювала головний спеціаліст відділу ОСОБА_32 Нареченими на посвідчення особи були пред`явлені паспорти громадян України та документ про припинення попереднього шлюбу ОСОБА_4 . При поданні заяв ОСОБА_2 було сплачено державне мито у розмірі 0,85 грн. у Ощадбанку по м. Києву та області 10026/0 квитанція №27 від 02.08.2022 року за державну реєстрацію шлюбу» (а.с.134 т.3)

Разом з тим, подання особисто ОСОБА_4 заяви про державну реєстрацію шлюбу спростовується відповіддю т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_29 від 13.07.2023 року за №10418, згідно якої: «В період з 25.02.2022 по 13.09.2022 молодший сержант ОСОБА_4 , заступник командира бойової машини-навідника-оператора ІНФОРМАЦІЯ_14 рапорт на щорічну основну відпустку не подавав та в відпустці не перебував, рапорт на відпустку за сімейними обставинами у зв`язку з укладенням шлюбу також не подавався. Молодшим сержантом ОСОБА_4 свідоцтво про шлюб до військової частини не надавалося, зміни облікових даних в особову справу не вносились, так як особова справа до військової частини не надходила з ІНФОРМАЦІЯ_7 . Акт про укладення шлюбу з ОСОБА_2 командиром військової частин НОМЕР_1 не складався. За період з 25.02.2022 по 13.09.2022 до медичної роти військової частини НОМЕР_1 не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував.» (а.с.30 т.1)

З відповіді т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_29 від 04.08.2023 року за №11542 вбачається, що: «Службові розслідування за фактом самовільного залишення ОСОБА_4 військової частини чи місця служби або його дезертирства за період з 25.02.2022 по 13.09.2022 не проводилися, відповідні акти не складалися. Рапорт на убуття за межі розташування військової частин НОМЕР_1 02.08.2022 молодший сержант ОСОБА_4 не подавав.» (а.с.49 т.1)

Належним доказом, який би міг засвідчити належність підпису особи на письмових документах, є саме висновок почеркознавчої експертизи (аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 601/2139/21, від 24 травня 2023 року у справі №567/792/22, від 19 червня 2023 року у справі № 601/1965/21 та від 21 червня 2023 року у справі № 567/874/22).

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Частиною першою статті 7-1 вказаного Закону рішення органу рішення органу досудового розслідування визначено як одну з підстав для проведення судової експертизи.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003063, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві від 13.10.2023 року ОСОБА_33 винесено постанову про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до висновку експертів № 25736/23-32 від 26 жовтня 2023 року, складеного старшим судовим експертом відділу почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Голіян М.В. та завідувачем відділу почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Білоус І.В. за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0003063:

«1.Підпис від імені ОСОБА_4 , що міститься в рядку «1.1. Підписи осіб, які зареєстрували шлюб» графи «Наречений» на зворотній стороні аркуша актового запису про шлюб №1668 від 02.08.2022, виконано не ОСОБА_4 , а іншою особою.

2. Два підписи від імені ОСОБА_4 , що міститься під рядком «13.Для відміток» на зворотній стороні аркуша актового запису про шлюб №1668 від 02.08.2022, виконано не ОСОБА_4 , а іншою особою.

3. Підпис від імені ОСОБА_4 , що міститься в графі «Підписи наречених: Він» на зворотній стороні першого аркуша заяви про державну реєстрацію шлюбу від 02.08.2022, виконано не ОСОБА_4 , а іншою особою.

4. Підпис від імені ОСОБА_4 , що міститься в графі «(Підпис нареченого)» заяви вх..№2336/21.4-46 від 02.08.2022, виконано не ОСОБА_4 , а іншою особою.»

При цьому, слід зазначити, що судові експерти Голіян М.В. та Білоус І.В. , які склали вищевказаний висновок, є працівниками державної спеціалізованої установи - Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, мають вищу освіту другого рівня за ступенем магістра, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 1.1 «Дослідження почерку і підписів». Судовий експерт Голіян М.В. має четвертий кваліфікаційний клас, стаж експертної роботи з 2017 року, свідоцтво від 30.06.2022 №207-22/Д, видане ЦЕКК МЮ України, дійсне до 30.06.2025. Судовий експерт Білоус І.В. має вищий кваліфікаційний клас, стаж експертної роботи з 1997 року, свідоцтво від 23.03.2023 №146-23/Д, видане ЦЕКК МЮ України, дійсне до 23.03.2026.

Вказані експерти були попереджені про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини третьою статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновок експерта, що отриманий відповідно до вимог закону у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його.

Вказаний правовий висновок, викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 753/10636/17-ц, від 25 березня 2021 року у справі № 752/21411/17, від 05 лютого 2020 року у справі №461/3675/17.

Слід зазначити, що висновок експертів № 25736/23-32 від 26 жовтня 2023 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз підготовлений на виконання постанови про призначення судово-почеркознавчої експертизи в рамках кримінального провадження № 0003063 від 13 жовтня 2023 року, містить інформацію щодо предмета доказування у цій цивільній справі - вчинення підпису ОСОБА_4 на заяві про державну реєстрацію шлюбу від 02.08.2022, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений.

Враховуючи вищевикладене, суд при ухваленні рішення у цій справі дійшов висновку про визнання висновку експертів № 25736/23-32 від 26 жовтня 2023 року як належного та допустимого доказу у цій справі.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шаповал О.В. щодо того, що висновок експертів № 25736/23-32 від 26 жовтня 2023 року є неналежним та недопустимим доказом у цій справі є безпідставними.

Згідно правової позиції, неодноразово викладеної в постановах Верховного Суду, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватись на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

В межах розгляду даної справи суд також враховує положення ч. 9 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до яких державна реєстрація шлюбу проводиться у присутності нареченої та нареченого з пред`явленням для посвідчення їх особи і віку паспортів громадянина України або паспортних документів іноземця. Державна реєстрація шлюбу через представника не допускається.

Також, згідно п.2 розділу 2 глави ІІІ Правил ДРАГС, при поданні заяви про державну реєстрацію шлюбу жінка та чоловік пред`являють на посвідчення своєї особи паспорт або паспортний документ.

Разом з тим, як убачається з відповіді Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві від 24.04.2024 року: «24 квітня 2020 року громадянин ОСОБА_4 дійсно звертався до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з заявою про втрату паспорта громадянина України на власне ім`я (вх. від 24.04.2020 №М-1971). Також перевіркою ІП «Єдиний облік» ІПНП встановлено, що 27.06.2021 громадянин ОСОБА_4 дійсно звертався на спецлінію «102» з заявою про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , він не зміг потрапити до квартири. На місце події виїздив наряд Управління поліції охорони, проте допомогу не було надано через те, що в телефонній розмові громадянин ОСОБА_4 повідомив, що не має при собі паспорту (для перевірки сторінки за місцем реєстрації). Останньому було роз`яснено, що без документів ніхто квартиру не відкриє.» (а.с.22 т.3)

З відповіді Дніпровського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 22.04.2024 р. вбачається, що: «громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дійсно документувався паспортом громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м. Києві 16.11.2016 року. В подальшому гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, вклеювання фото та щодо оформлення будь-яких інших документів до Дніпровського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не звертався.» (а.с.23 т. 3)

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 в разі подання заяви про державну реєстрацію шлюбу не міг пред`явити паспорт громадянина України, у зв`язку з його втратою.

Окрім того, згідно положень п.5 розділу 2 глави ІІІ Правил ДРАГС, особи, які раніше перебували в шлюбі, можуть зареєструвати повторний шлюб за умови пред`явлення документів, що підтверджують припинення попереднього шлюбу або визнання шлюбу недійсним (свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, про визнання шлюбу недійсним, яке набрало законної сили, свідоцтво про смерть одного з подружжя, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним тощо) чи у випадку, передбаченому абзацами п`ятим, сьомим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил, у відповідній заяві зазначаються реквізити рішення суду.

На спростування тверджень сторони відповідача про те, що до відділу реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 пред`являвся документ про припинення попереднього шлюбу, у судовому засіданні ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , надала суду для огляду обидва наявних у неї примірники засвідчених належним чином рішень Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року (справа №755/1700/19) про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Таким чином, суд не може покласти в основу рішення доводи відповідача - Дніпровського відділу ДРАЦС у місті Києві про особисте звернення ОСОБА_4 до ДРАЦСу 02.08.2022 року із заявою про державну реєстрацію шлюбу, оскільки дане твердження спростовується дослідженими судом доказами, в тому числі і висновком експерта.

З урахуванням встановлених судом обставин, на підставі досліджених письмовим доказів у їх сукупності та пояснень сторін у справі, суд приходить до висновку, що волевиявлення нареченого ОСОБА_4 при поданні заяви про державну реєстрацію шлюбу було відсутнє, оскільки останній, перебуваючи 02.08.2022 в межах розташування військової частини НОМЕР_1 , об`єктивно фізично не міг бути присутнім в приміщенні Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), свого підпису у заяві про державну реєстрацію шлюбу не ставив, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Не заслуговують також на увагу твердження відповідачки ОСОБА_2 про те, що реєстрація шлюбу та складання актового запису про шлюб відбулось в день подання нею та ОСОБА_4 заяв про реєстрацію шлюбу, а не після спливу одного місяця, оскільки ОСОБА_36 був військовослужбовцем та учасником бойових дій, на підтвердження чого працівнику ДРАЦСу пред`явив відповідні документи.

Згідно ч. 1 ст. 32 СК України, шлюб реєструється після спливу одного місяця від дня подання особами заяви про реєстрацію шлюбу.

Відповідно до п.9 розділу 2 глави ІІІ Правил ДРАЦС, за погодженням з нареченими орган державної реєстрації актів цивільного стану призначає день і час державної реєстрації шлюбу з додержанням вимог, передбачених статтею 32 Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану після закінчення одного місяця з дня подання нареченими заяви про державну реєстрацію шлюбу.

За наявності поважної причини і з дозволу керівника органу державної реєстрації актів цивільного стану державна реєстрація шлюбу проводиться до закінчення зазначеного строку на підставі спільної заяви наречених та документів, які підтверджують наявність поважної причини.

Разом з тим, з відповіді Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві від 29.05.2023 року вбачається лише те, що: «Нареченими на посвідчення особи були пред`явлені паспорти громадян України та документ про припинення попереднього шлюбу ОСОБА_4 . При поданні заяв ОСОБА_2 було сплачено державне мито за державну реєстрацію шлюбу» (а.с.134 т.3)

Таким чином, стороною відповідачів не підтверджено належними та допустимими доказами наявність поважної причини та дозволу керівника органу державної реєстрації актів цивільного стану на проведення державної реєстрації шлюбу до спливу одного місяця від дня подання особами заяви про реєстрацію шлюбу.

Згідно зі ст. 34 Сімейного Кодексу України присутність нареченої та нареченого в момент реєстрації їхнього шлюбу є обов`язковою. Реєстрація шлюбу через представника не допускається.

Відповідно до п.п. 13, 14 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація шлюбу проводиться у присутності нареченої та нареченого. Державна реєстрація шлюбу через представника не допускається.

Статтею 48 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб, зареєстрований у відсутності нареченої і (або) нареченого, вважається неукладеним. Запис про такий шлюб у органі державної реєстрації актів цивільного стану анулюється за рішенням суду за заявою заінтересованої особи.

В постанові від 22.08.2023 року по справі № 521/3657/22 Верховний Суд зазначив, що поняття неукладений шлюб кореспондується з поняттями вільного волевиявлення та згоди на укладення шлюбу. Неможливість встановити взаємну згоду сторін є визначальним у визнанні шлюбу неукладеним.

Суди, вирішуючи питання про неукладеність шлюбу відповідно до статті 48 СК України та пунктів 13, 14 Правил і перевіряючи відсутність наречених при реєстрації шлюбу, встановлюють чи належить підпис на заяві про державну реєстрацію шлюбу та в актовому записі про шлюб особі, яка зареєструвала шлюб, який оскаржується.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.09.2018 року у справі № 344/14781/15-ц, провадження № 61-29958св18, від 08.05.2019 року у справі № 752/14246/15-ц, провадження № 61-20184св18.

Окрім того, суд виключає можливість застосування до спірних правовідносин положення Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання державної реєстрації шлюбу в умовах воєнного стану» від 07 березня 2022 р. № 213 (в редакції станом на 02.08.2022), відповідно до якої на період воєнного стану державна реєстрація шлюбу, якщо один із наречених є, зокрема, військовослужбовцем Збройних Сил, може проводитися відділами державної реєстрації актів цивільного стану без особистої присутності такого нареченого (нареченої), оскільки як встановлено судом та підтверджено письмовими доказами по справі, військовослужбовець ОСОБА_4 заяву про державну реєстрацію шлюбу, що одночасно є підтвердженням факту надання ним згоди на шлюб, командиру військової частини НОМЕР_1 не подавав..

Відповідно до ст. 49 ЦК України, актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актовий запис цивільного стану анулюється, зокрема, на підставі рішення суду.

Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання (частина друга статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню.

Одночасно із прийняттям рішення щодо анулювання актового запису цивільного стану відповідний орган, на підставі рішення або висновку якого проводиться анулювання актового запису цивільного стану, приймає рішення щодо вилучення і повернення анульованого свідоцтва відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неповернення анульованого свідоцтва інформація про його анулювання оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. 1.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за №96/5, анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду, а у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України,- висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва або консульської установи України. Анулювання актового запису про розірвання шлюбу, про смерть у випадках, передбачених статтею 118 Сімейного кодексу України, проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану, яким було проведено державну реєстрацію цих актів. Розгляд питання про анулювання поновленого або повторно складеного актового запису цивільного стану проводиться за заявою заінтересованої особи або з ініціативи відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем виявлення поновленого або повторно складеного актового запису. Поновлені чи повторно складені актові записи цивільного стану в разі виявлення первинних записів анулюються на підставі рішення суду або висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (за місцезнаходженням поновленого або повторно складеного запису).

Згідно п. 4.4 Правил №96/5, актовий запис цивільного стану може бути анульований на підставі, зокрема, рішення суду.

Анулювання актових записів цивільного стану на підставі рішення суду проводиться без складення висновку. В інших випадках складання висновку про анулювання або відмову в анулюванні актового запису цивільного стану обов`язкове. (абзац 2 пункту 4.5 Правил №96/5).

Відповідно до пункту 4.6 Правил №96/5 відділ державної реєстрації актів цивільного стану анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду про визнання шлюбу неукладеним.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: 1) встановлення правовідношення; 2) примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку; 3) припинення правовідношення, а також його анулювання; 4) припинення дій, які порушують сімейні права; 5) відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; 6) відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; 7) зміна правовідношення; 8) визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

За правилами ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Суд розглядає цивільні справи керуючись засадами змагальності сторін, коли кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина першої статті 12 ЦПК України), а також диспозитивності, що визначає розгляд справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частини перша статті 13 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що факт відсутності нареченого ОСОБА_4 в приміщенні Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) під час подання заяви про державну реєстрацію шлюбу та в момент державної реєстрації шлюбу є доведеним, оскільки підписи в заяві про державну реєстрацію шлюбу від 02.08.2022 та в актовому записі про шлюб №1668 від 02.08.2022 не належить ОСОБА_4 , що підтверджено висновком експертів № 25736/23-32 від 26 жовтня 2023 року, який в сукупності з іншими письмовими доказами, є належним та допустимим доказом у даній справі, а тому позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню - шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , слід визнати неукладеним та зобов`язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) анулювати актовий запис про шлюб № 1668 від 02.08.2022 року складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про укладення шлюбу між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.09.2018 року у справі № 344/17781/15-ц.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів, а тому стягненню на користь позивача з відповідачів підлягають судові витрати в сумі 536,80 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 24, 51, 129 Конституції України, ст.ст.2, 5, 13, 49 ЦК України, ст.ст. 7, 18, 21, 27, 28, 34, 39, 48 Сімейного кодексу України, Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-77, 80-81, 89, 102, 110, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису - задовольнити.

Визнати шлюб, зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , актовий запис № 1668 від 02.08.2022 року, - неукладеним.

Зобов`язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) анулювати актовий запис про шлюб № 1668 від 02.08.2022 року складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про укладення шлюбу між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Стягнути з Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), , адреса місцезнаходження: 02101, м.Київ, бульвар Верховної Ради, буд.8/20.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_6 , адреса останнього відомого місця перебування: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення виготовлений 26 червня 2024 року.

Суддя: