Номер провадження: 22-ц/813/1567/24
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н. В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря

судового засідання Чеботар А.Г.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Київська районна адміністрація Одеської міської ради,

треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року, постановлену у складі судді Куриленко О. М. в приміщенні того ж суду,

за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради (далі відповідач) про визнання за нею права власності на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2021 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_8 від 27.04.2023 та 12.05.2023 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Орган Опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно повернуто без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2023 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_8 є законним представником своєї дружини - особи з інвалідністю другої групи, яка не може особисто приймати участь у судовому засіданні при розгляді справи. Крім цього, під час розгляду справи № 29169/21 Одеський апеляційний суд звернув увагу на те, що згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. На момент подання позовної заяви та в ухвалі про прийняття справи до провадження від 05.04.2023 не вирішувалося питання стосовно того, чи подана заява неуповноваженим учасником цивільної справи, зокрема, ОСОБА_8 . Скаржниця також посилається на те, що спадкова справа є єдиним та головним доказом, на підставі якого можна підтвердити незаконне спадкування спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, витребування зазначених доказів стане підставою для визнання за нею права власності. Також судом не було враховано, що вона подала заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, проте суд в ухвалі зазначив, що сторони по справі не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач та треті особи не скористалися.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивачки ОСОБА_1 є адвокат Хаджи І.Д., що підтверджується копією ордера серії АТ, № 1070900 від 06 червня 2024 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Представник позивачки була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи через електронний кабінет 20.06.2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням судової повістки і цій особі.

Таким чином, ОСОБА_1 , яка не з`явилася у судове засідання, своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи без розгляду клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_8 від 23.04.2023 та 12.05.2023, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 не є адвокатом. Дана справа з огляду на предмет позову, характер правовідносин була призначена до розгляду в загальному позовному провадженні. З урахуванням того, що дана справа не відноситься до малозначних справ, суд першої інстанції дійшов до висновку, що підстав для допуску до участі у справі в якості представника позивача ОСОБА_8 , особи яка не є адвокатом, з урахуванням положень ч.1 ст. 60 ЦПК України немає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 27.04.2023 ОСОБА_8 , як представником позивачки ОСОБА_1 було заявлене клопотання про витребування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни належним чином завірену копію спадкової справи № 10/2021, заведеної після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, 12.05.2023 ОСОБА_8 , як представником позивачки ОСОБА_1 було заявлено клопотання про витребування у Київській державній нотаріальній конторі у м.Одеса копію спадкової справи, на підставі якої ОСОБА_6 успадкував нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію України, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом або коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй. Якщо зі змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції і не суперечить їй.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, предметом спору в даній справі є визнання права власності на спадкове майно, тобто дана справа не є малозначною в розумінні процесуального законодавства.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Матеріалами справи з`ясовано, що клопотання були подані саме представником ОСОБА_1 ОСОБА_8 , а на підтвердження його повноважень було надано довіреність. Однак усупереч тому, що справа не є малозначною, судом такою не визнавалась, будь-яких доказів тим обставинам, що представник здійснює представництво як адвокат, матеріали справи не містять, а ним їх не подано.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутня інформація про здійснення ОСОБА_8 адвокатської діяльності та набуття ним статусу адвоката.

Тому правильним є висновок суду попередньої інстанції про повернення без розгляду клопотань, поданих ОСОБА_8 .

Доводи скаржниці про те, що ОСОБА_8 може представляти її інтереси як представник без статусу адвоката, ґрунтуються на її власному тлумаченні норм процесуального права, оскільки дана справа не є малозначною та не може бути розглянута в порядку спрощеного провадження, враховуючи предмет позову.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного тексту постанови 12 липня 2024 року.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький