справа № 208/5745/24
№ провадження 2-з/208/140/24
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову про визнання договору недійсним до його подання; заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову до його подання.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить забезпечити позов про визнання договору дарування недійсним до його подання, шляхом заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, направлені на розпорядження об`єктом нерухомого майна магазином автозапчастин, ремонтними боксами, автомийкою та кафе, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони органам та суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна - магазином автозапчастин, ремонтними боксами, автомийкою та кафе, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву позивач мотивує тим, що на даний час існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вивчивши матеріали заяви, додані до неї документи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно до вимог ст.149, ст.150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Заявник у своїй заяві посилається на те, що ним у лютому 2024 року до суду було позовну заяву про визнання за ним права власності на 1/2 частину магазину автозапчастин, ремонтних боксів, автомийки та кафе, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та було подано заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої було відмовлено. 22 червня 2024 року відповідач за вказаним позовом здійснила відчуження спірного об`єкту шляхом укладання договору дарування на користь ОСОБА_4 , у зв`язку із чим він має намір подати позов про визнання вказаного договору недійсним.

На даний час заявник вважає, що існує необхідність вжиття заходів забезпечення позову, тому як до закінчення розгляду справи ОСОБА_4 буде відчужено спірне майно, тому він не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, враховуючи те, що у разі задоволення позову, виконання рішення суду можливе лише шляхом повернення позивачу майна, а тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, направлені на розпорядження об`єктом нерухомого майна магазином автозапчастин, ремонтними боксами, автомийкою та кафе, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони органам та суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна - магазином автозапчастин, ремонтними боксами, автомийкою та кафе, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення цивільної справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання договору недійним до його подання; заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, направлені на розпорядження об`єктом нерухомого майна магазином автозапчастин, ремонтними боксами, автомийкою та кафе, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони органам та суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна - магазином автозапчастин, ремонтними боксами, автомийкою та кафе, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 )

Боржник ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.