ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
провадження № 22-з/818/155/24
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді: Тичкової О.Ю.,
суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,
за участі секретаря судового засідання Тітченко О.В.
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяна Владиславівна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради
В червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду з позовом, в якому позивач після уточнення просиВ:
- скасувати в Державному реєстрі іпотек державну реєстрацію припинення іпотеки - вилучення обтяження та скасувати Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію припинення обтяження - вилучення обтяження здійснених на підставі листа №63/9 від 12.02.2010 року, видавник ВАТ КБ «Надра» щодо квартири АДРЕСА_1 ;
- поновити в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку, яка виникла на підставі Договору іпотеки №6/4/2008/980-1/327 від 04.04.2008 року, Реєстровий №1000, виданий Приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В. та поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження підстава обтяження Договору іпотеки №6/4/2008/980-1/327 від 04.04.2008 року, Реєстровий №1000, виданий Приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В. щодо квартири АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 17.02.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №157 та скасувати в Реєстрі права власності на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , внесений запис про проведену державну реєстрацію 19.02.2010 року, припинивши право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 28.05.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В., зареєстрований в реєстрі за №2500 та скасувати в Реєстрі права власності на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 , внесений запис про проведену державну реєстрацію 11.06.2010 року, припинивши право власності за ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - залишено без задоволення.

Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1 ) та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , що ужиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2021 у справі № 643/11413/21.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 - адвоката Данилова Максима Олександровича про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 , - 6000.00 грн витрат за надання професійної правничої допомоги в суді.

Не погодившись з рішеннями суду ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішень суду, неповне встановлення судом обставин, які мають значення для справи просило рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні заяви про стягнення судових витрат відмовити у повному обсязі.

29 квітня 2024 року до суду апеляційної інстанції від керівника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» Скребця Олександра Сергійовича надійшла заява про відмову від позову. Зазначив, що наслідки відмови від позову, передбачені ст. 206, ч.1 ст. 255 ЦПК України йому зрозумілі та відомі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 травня 2024 року прийнято відмову керівника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» Скребця О.С. від позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяна Владиславівна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження.

Визнано нечинним рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2024.

Закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяна Владиславівна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2024

03 червня 2024 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22000 гривень, з яких 6000 грн витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та 16000 грн витрати в суді апеляційної інстанції

Заява обґрунтована тим, що оскільки Харківським апеляційним судом прийнято відмову від позову ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», сторона Відповідача звертається з даним клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред?явлення позову.

Заперечення на заяву до суду апеляційної інстанції не надходили.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В ч.3 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківське» задоволено частково, проте питання про стягнення витрат на правничу допомогу не вирішено.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3, ст. 270 ЦПК України).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 травня 2024 року прийнято відмову керівника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» Скребця О.С. від позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяна Владиславівна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження.

Визнано нечинним рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2024.

Закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяна Владиславівна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2024

В обґрунтування заяви заявником додано акт здачі приймання виконаних робіт №1, до договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 . Також матеріали справи місять ордер на надання правничої допомоги в Харківському апеляційному суді.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі№ 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Як вбачається з матеріалів справи адвокатом Даниловим М.О. до суду подано відзив на позов та ознайомлено з матеріалами справи, справа розглядалась в жодному судовому засіданні адвокат не приймав участь в судовому засідання, про що свідчать матеріалам справи.

При цьому слід звернути увагу на позицію Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22, згідно якої при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додатково джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа перебувала в провадженні суду не тривалий час та по справі було проведено декілька судових засідань за участю адвоката, суд вважає вказаний розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 16000 грн не обґрунтованим та не співмірним.

Враховуючи викладене вище, заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 належить задовольнити частково, ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути з ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 1000 гривень понесених витрат на правничу (правову) допомогу у зв`язку із розглядом апеляційної скарги.

Колегія суддів також зазначає, що вимоги ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення 6000 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 травня 2024 року прийнято відмову керівника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» Скребця О.С. від позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяна Владиславівна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження.

Визнано нечинним рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2024.

Закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяна Владиславівна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2024

Оскільки ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 травня 2024 року закрито провадження у справі то є підстави для перерозподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи адвокатом в суді першої інстанції до суду подано відзив на позов, заяву про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з закінченням строків позовної давності та ознайомлено з матеріалами справи, справа розглядалась в порядку загального позовного провадження, в жодному судовому засіданні адвокат не приймав участь в судовому засідання, про що свідчать матеріалам справи, зокрема, довідки.

Враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи при підготовці і складанні відзиву, при розгляді даної справи в суді, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним буде стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 6 000,00 грн. у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 270, 382, 383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 -задовольнити частково .

Ухвалити додаткову постанову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) - 7000 (сім тисяч) грн витрат за надання правничої допомоги в суді першої та апеляційної інстанції.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 05 липня 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Ю.М.Мальований

В.Б.Яцина