Номер провадження: 22-ц/813/4000/24
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.05.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи 947/32019/23

Номер провадження: 22-ц/813/4000/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Бикова Дмитра Юрійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про призначення судової технологічної та товарознавчої експертизи під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за надання неякісних послуг, за апеляційною скаргою адвоката Бикова Дмитра Юрійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Петренка В.С. 14 грудня 2023 року,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 : 1) відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджену дублянку в розмірі вартості виробу 1 950 євро, що на дату подання позову у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає - 75 172 грн. = 1 950 х 38,55; 2) відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження дублянки під час здійснення хімчистки у розмірі - 100 000 грн.. Також позивачка просить стягнути судові витрати.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що 11.03.2023 року вона звернулась до ФОП ОСОБА_2 з метою отримання послуг щодо відновлення поверхні дублянки. Стверджує, що при наданні своєї речі для відновлення поверхні, нею було висловлена обов`язкова умова - не здійснювати тонування та не підфарбовувати дублянку, про що навіть було окремо вказано в умовах квитанції-договору № 02531-27 від 11.03.2023 року. Фактично, і про це було повідомлено працівників ФОП ОСОБА_2 , дублянка надавалася суто для того щоб освіжити її зовнішній вигляд.

Після того як дублянка була надана працівникам ФОП ОСОБА_2 їй зателефонував хтось з робітників хімчистки та запитав скільки у них є часу на то щоб висохла фарба. На що вона ще раз категорично заявила про недопустимість фарбування її речі. Однак коли у названу дату прийшла до ФОП ОСОБА_2 з метою забирати свою річ, нею було виявлено, що дублянка придбала зовсім інший колір. Дублянка момент надання на хімчистку була на сірого кольору, а на момент видачі - вже якогось нібито чорного, та на ній була купа різноманітних плям, які були відсутні раніше. У зв`язку з цим, вона відмовилась забирати дублянку у такому вигляді, співробітники хімчистки запевнили, що це якась їх помилка, та що ця проблема буде вирішена згодом силами хімчистки. Після цього їй неодноразово телефонували з хімчистки, говорили що все буде добре, також неодноразово вона спілкувалася з адміністраторами, які запевняли, що вони роблять якісь дії необхідні для усунення недоліків.

Проте, коли у червні 2023 року позивачці знову показали дублянку вона побачила, що вона взагалі втратила свій минулий вигляд, було видно що з дублянкою неодноразово проводили якісь хімічні дії. Вона стала схожа на якусь стару річ, на ній було багато потертостей, колір також був вже не природній, який був на дублянці з початку. Тобто фактично річ виявилась пошкодженою з вини співробітників хімчистки.

Вказані дії відповідача вважає такими, що порушують її права як споживача, передбачені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме - належну якість обслуговування та відшкодування збитків. Вказане порушення прав заподіяли їй майнову та моральну шкоду. Майнова шкода виражається у витратах, які вона понесла у вигляді вартості дублянки, яка придбана в Мілані та коштувала 1 950 євро, що за курсом НБУ становить - 75 172 грн.. Також позивачка зазначає, що їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі - 100 000 грн. (а. с. 1 5).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року відмовлено у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 ..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачкою ФОП ОСОБА_2 не порушено умови, закріплені в квитанції-договорі, з якими позивачка була ознайомлена.

Позивачка або її представник не заявляли суду клопотання про проведення експертизи, зокрема, на предмет впливу на виріб. Інші (позасудові) заходи для проведення експертизи позивачкою також не вжиті.

Так, у квитанції від 11.03.2023 року зазначено, що дублянка має ступень зносу 50%. Суду надано товарний чек щодо придбання дублянки за ціною - 1950 євро, але у будь-якому разі, вона придбана 11.10.2022 року і на момент здавання у хімчистку вже мало 50 % зносу, що знижує її вартість принаймні на половину. Тому збиток не може бути оцінений як вартість нової дублянки.

При цьому, вимоги про розірвання договору та стягнення коштів, сплачених за послуги хімчистки позивачкою не заявлені.

Оскільки суд не встановив протиправності дій відповідача та не задовольнив вимог позивачки відшкодування матеріальної шкоди, підстави для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди відсутні (а. с. 31 35).

В апеляційні скарзі адвокат Биков Д.Ю., діючий від імені ОСОБА_1 , просить заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що дублянка, яка була здана до хімчистки, була з певними дефектами, проте без істотних недоліків. Крім того, дублянка підлягала використанню. Однак, після проведення хімчистки з`явились істотні недоліки, через які використання дублянки в подальшому не можливе; 2) судом першої інстанції не було витребувано докази від відповідача щодо підтвердження стану дублянки на момент розгляду справи, що є вагомим при вирішенні даного спору. У зв`язку із вказаним судом не могло бути ухвалене заочне рішення (а. с. 38 43).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.01.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Бикова Д.Ю., діючого від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2023 року. Апеляційну скаргу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, надано строк для надання відзиву на апеляційну скаргу (а. с. 48 49).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.03.2024 року призначено справу до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду з викликом її учасників (а. с. 63).

23.05.2024 року від адвоката Бикова Д.Ю., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшло клопотання про призначення судової технологічної та товарознавчої експертизи.

У судовому засіданні адвокат Биков Д.Ю., діючий від імені ОСОБА_1 , підтримав клопотання про призначення експертизи та просив його задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для розгляду клопотання про призначення експертизи, заслухавши думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду клопотання за відсутності інших учасників справи, колегія суддів вважає можливим розглянути клопотання про призначення експертизи за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи клопотання про призначення по справі судової технологічної та товарознавчої експертизи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм процесуального законодавства, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 5, 11, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з подання відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлених законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтями 102, 103, 104, 107 ЦПК України передбачено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових винятках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що заявником не доведено неможливість заявлення такого клопотання у суді першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від останнього.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання адвоката Бикова Дмитра Юрійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про призначення судової технологічної та товарознавчої експертизи необхідно відмовити.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в призначенні експертизи не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 103, 268, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Бикова Дмитра Юрійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про призначення технологічної товарознавчої судової експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 19 червня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе