ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року

м. Харків

справа № 635/3442/24

провадження № 22-ц/818/2320/24

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Тітченко О.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року постановлену у складі судді Лук`яненко С.А.,-

УСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просила встановити факт спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сумісно з чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня 2021 року (подання позову до суду про розірвання шлюбу) по день його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 (смерті) за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення вказаного факту необхідне їй для реалізації її права на одноразову грошову допомогу як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року відмовлено у відкритті окремого провадження.

Ухвала мотивована тим, що встановлення даного факту повинно відбуватись в позовному провадженні із залученням в якості відповідачів у справі всіх родичів загиблого ОСОБА_3 , які відповідно дост. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця, оскільки лише таким чином можна належним чином захистити їх цивільні права.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є чоловіком та дружиною, хоча і є рішення Харківського раи?онного суду Харківськоі? області від 22.11.2021 по справі № 635/4828/21, яке зараз оскаржується у Касаціи?ному цивільному суді у складі Верховного Суду.

Апелянт зазначив, що в 2021 році Атажанови вирішили звернутись до суду задля розірвання шлюбу. Родині Атажанових було надано час на примирення, що і сталось родина Атажанових не припинилась, а навпаки стала міцніше. Про судову справу Сторони не цікавились, оскільки вважали, що час для примирення ними використано та предмету спору вже не існує. Проте, судом було поновлено провадження у справі та винесено рішення про розірвання шлюбу. Сторони не були обізнані існуванням цього рішення, що підтверджується відсутністю отримання судового рішення по справі. В 2022 році почалась віи?на. Родина Атажанових продовжувала спільно жити, вести спільнии? побут, мати спільні права та обов`язки. Представник зазначила, що саме з перелічених вище підстав, ОСОБА_1 подала до суду заяву в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. По даніи? справі відсутніи? про право, а тому Харківськии? раи?оннии? суд припустився помилкового висновку щодо розгляду даноі? заяви в порядку позовного провадження, відмовивши у відкритті провадження у справі.

Апелянт наголосив, що незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразовоі? грошовоі? допомоги сім`і? віи?ськовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим віи?ськовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржувана судова ухвала не відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просила встановити факт спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сумісно з чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня 2021 року (подання позову до суду про розірвання шлюбу) по день його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 (смерті) за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення вказаного факту необхідне їй для реалізації її права на одноразову грошову допомогу як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року відмовлено у відкритті окремого провадження.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що метою її звернення до суду є встановлення в судовому порядку факту спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сумісно з чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідного для реалізації її права на одноразову грошову допомогу як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.

Матеріали справи не містять даних про інших родичів які зверталися з заявою про призначення та отримання одноразової грошової внаслідок загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 .

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що із заявлених вимог вбачається спір про право, оскільки вимога про встановлення факту спільного проживання разом ОСОБА_3 пов`язана з наступним вирішенням спору про право щодо одноразової грошової допомогу як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Суд першої інстанції, зазначивши про наявність спору про право, що має розглядатися у порядку позовного провадження, не встановив та не зазначив, хто є із родичів передбачених законодавством України, який би оспорював право заявника на призначення та отримання одноразової грошової внаслідок загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 , тобто між ким існує спір, не встановив коло сім`ї та не перевірив, чи впливатиме на їх права та обов`язки рішення суду про встановлення факту спільного проживання разом, оскільки існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18); від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20); від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126 св 22); від 14 вересня 2022 року у справі № 755/17019/21 (провадження № 61-6569св22); від 14 грудня 2022 року у справі № 180/2132/21 (провадження № 61-2729св22).

Виходячи з положень пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, заявник звільнений від сплати судового збору, то підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року -скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено 05 липня 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Ю.М.Мальований

Н.П.Пилипчук