У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

18 липня 2024 року м.Рівне Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Бучко Т.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником заявника ОСОБА_3 , про встановлення факту самостійного утримання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обгрунтовує тим, що рішенням суду від 22 лютого 2024 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 упродовж останніх трьох років. 22 січня 2024 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини. Згідно умов договору всі витрати на утримання сина несе батько, мати ОСОБА_2 від зобов`язань щодо сплати аліментів звільняється. Таким чином, місце проживання та фактичне утримання сина закріплено за ним. Перед судом не ставилося питання щодо позбавлення матері батьківських прав та інших питань щодо обмеження прав матері щодо участі у вихованні дитини. ОСОБА_2 , хоч і має право (за згодою батька) бачитися з сином не менше раз на тиждень, не робіть цього упродовж тривалого часу (більше трьох років). У разі призову його на військову службу по мобілізації буде порушено інтереси дитини, оскільки за своєї відсутності він не зможе забезпечити належну участь у вихованні дитини. Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина не суперечить законодавству і не порушує права та інтереси інших осіб та має для нього юридичне значення.

За змістом заяви ОСОБА_1 , метою встановлення факту, що заявник самостійно утримує та виховує дитину, є підтвердження права на відстрочку від мобілізації.

Вивченням матеріалів поданої заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення до суду встановлено таке.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України. суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зазначений в ч.1 ст.315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Обов`язки батьків вказані в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Факт самостійного виховання дитини одним із батьків, відсутності участі іншого з батьків у вихованні дитини може бути встановлений у рішенні суду виключно при вирішенні спору щодо позбавлення особи батьківських прав у порядку позовного провадження.

У разі виникнення спору щодо ухилення від виконання (невиконання) батьківських обов`язків - такий спір підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Частиною четвертою статті 19 СК України підтверджується, що спір щодо участі у вихованні дитини вирішується судом і у цьому спорі обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який має подати суду висновок щодо розв`язання спору.

ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не позбавлена батьківських прав, не визнана судом безвісно відсутньою, у нотаріально посвідченому договорі, укладеному між батьками дитини, зобов`язалася брати участь у вихованні дитини та повністю утримувати сина самостійно на період тимчасового проживання його у матері.

Посилання ОСОБА_1 в заяві на ухилення матері від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина є доводами на підтвердження наявності підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини.

За таких обставин, подана заява не може бути предметом судового розгляду в порядку окремого провадження, оскільки законодавцем визначено певний порядок вирішення питання у випадку ухилення матері від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини.

Враховуючи викладене, вимога заявника про встановлення факту самостійного виховання і утримання дитини не є вимогою, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст.293, 315 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Беручи до уваги зазначене, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

На підставі викладеного та керуючись ст.260, 261, 315, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя