КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8470/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 липня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, постановлену у складі судді Орєхова О.І. в м. Біла Церква 25 січня 2024 року щодо зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2023 року в справі № 357/2210/23 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 до твердої грошової суми в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також зменшити стягнення аліментів до 1/18 частини на особисте утримання ОСОБА_2 , з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2024 року зупинено провадження в справі до набрання законної сили рішенням по справі № 376/2334/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування при виконавчому комітету Сквирської міської ради, Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про анулювання актового запису цивільного стану про народження, яка розглядається у Сквирському районному суді Київської області.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали, порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що ухвала порушує його права та інтереси і впливає на розгляд справи, згідно основних принципів судочинства - верховенства права, справедливості, розумності строків розгляду.

Повідомляв, що є військовослужбовцем, який на даний час проходить лікування по своїм основним та другорядним захворюванням. В зв`язку з поганим самопочуттям, потребі у лікуванні, реабілітації фізичного та психічного здоров`я та довгим розглядом справи по анулюванню актового запису цивільного стану він змушений був звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, усвідомлюючи, що паралельно йде розгляд справи про анулювання актового запису цивільного стану про народження.

Звертав увагу, що незалежно від стадії судового процесу до рішення судів, з нього вираховуються щомісячно великі суми коштів на утримання дитини та особисте утримання відповідача, при тому, що він витрачає кошти на лікування, реабілітацію, також на його утриманні перебувають дружина та син, а матеріальне становище позивача, за сукупністю названих факторів, звичайно погіршується.

Також ним були додані до розгляду справи щодо зменшення аліментів докази більш ніж нормального фінансового стану відповідача, її працевлаштування, наявності нової сім`ї з іншим чоловіком, який теж її забезпечує, а також наявність у відповідача нерухомого майна, власного житла тощо. Вказані факти нівелюють твердження відповідача щодо її витрат у щоденному житті, в тому числі оренди житла, комунальної площі, лікування дитини, а лише загальні твердження щодо потреби у відмові у задоволенні позову щодо зменшення аліментів. Всі матеріали, докази щодо погіршення психічного та фізичного здоров`я, по його відповідних витратах та інші докази по справі наявні в матеріалах справи № 357/14831/23.

Наголошував, що розгляд справи № 376/2334/23 Сквирського районного суду Київської області триває вже понад три місяці і за цей весь час з нього вираховуються несправедливо великі суми аліментів на безпідставне, на його думку, утримання відповідача та дитини.

Вказував, що в ухвалі суд невірно застосовує п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, адже обов`язок зупинення провадження у справі виникає у суду тільки у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи і саме у тих випадках, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У даній справі ж докази, які вже представлені сторонами, ілюструють і об`єктивно зображують суть, значення та можливість ухвалення того чи іншого рішення по справі, без його зупинення, без додаткового затягування строків такого розгляду.

Не дивлячись на те, що процес розгляду справи № 376/2334/23 Сквирського районного суду Київської області не завершений, вважав, що розгляд справи № 357/14831/23 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про зменшення аліментів має самостійне, відокремлене значення для ОСОБА_1 , його прав та свобод, а перша зазначена справа вже впливатиме на подальше вирішення питання щодо нарахування аліментів на утримання.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі віднесена до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зупиняючи провадження в справі ухвалою від 25 січня 2024 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2023 року в справі № 357/2210/23 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 до твердої грошової суми в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також зменшити стягнення аліментів до 1/18 частини на особисте утримання ОСОБА_2 , з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Позов мотивував тим, що беручи до уваги нові обставини життя (зміну сімейного стану, утримання дитини, відсутність доходів дружини, лікування в КНП ЛОР «ЛОКПЛ» з подальшими витратами на лікування та реабілітацію його емоційного (психічного) здоров`я, вважав за необхідне зменшення розміру аліментів, які стягуються за судовим наказом на утримання малолітньої дитини та особисте утримання відповідача.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 додано до позову копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 із ОСОБА_4 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , 2015 року народження, копії квитанцій та чеків, копію довідки ЖБК № 8 від 10 жовтня 2023 року про утримання ОСОБА_1 дружини ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_6 , копію медичної документації ОСОБА_1 , індивідуальні відомості ПФУ про застраховану особу ОСОБА_4

17 січня 2024 року відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження в справі, мотивованим тим, що 08 серпня 2023 року Сквирським районним судом Київської області відкрите провадження в справі № 376/2334/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування при виконавчому комітету Сквирської міської ради, Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про анулювання актового запису цивільного стану про народження. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що він не може бути біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-генетичної експертизи, відповідач не заперечувала. 28 листопада 2023 року ухвалою Сквирського районного суду Київської області, справа № 736/2334/23 призначена судово-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України. Проведення експертизи призначене на 12 лютого 2024 року з 14:00 до 15:00, що підтверджується клопотанням експерта від 26 грудня 2023 року. Сторона відповідача по справі вважає, що розгляд справи № 376/2334/23 про анулювання актового запису цивільного стану про народження може суттєво вплинути на розгляд справи № 357/14831/23 про зменшення розміру аліментів. Вважала, що справа № 357/14831/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів не може бути розглянута судом до вирішення іншим судом справи № 376/2334/23 про анулювання актового запису цивільного стану про народження.

До клопотання про зупинення провадження в справі додано знеособлену копію ухвали Сквирського районного суду Київської області від 08 серпня 2023 року в справі № 376/2334/23 про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування при виконавчому комітету Сквирської міської ради, Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про анулювання актового запису цивільного стану про народження, а також копію ухвали від 28 листопада 2024 року в справі № 376/2334/23 про призначення експертизи за клопотанням позивача, на вирішення якої поставлено питання наявності кровного споріднення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , якщо так, то чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_3 на підставі проведеної судово-генетичної експертизи. Також до клопотання про зупинення провадження в справі додано копію клопотання експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 26 грудня 2023 року, в якій експерт зокрема просив забезпечити явку ОСОБА_1 , ОСОБА_3 для відбору біологічних зразків 12 лютого 2024 року.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі є тимчасовим припиненням всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого зволікання з розглядом справи.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року зроблено висновок, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З врахуванням вимог закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду потрібно у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як справа, що розглядається, пов`язана з іншою справою, яка є на розгляді іншого суду, та чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, нагальна потреба в зупиненні провадження у справі виникає у разі, якщо неможливо постановити рішення у певній справі до ухвалення судового рішення в іншій. Тож між справами, що одночасно розглядаються, повинен існувати безпосередній матеріально-правовий зв`язок, який знаходить прояв у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Водночас, варто враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, в постановах Верховного Суду від 20 грудня 2023 року в справі № 761/9837/22 (провадження № 61-10451св23), від 22 листопада 2023 року в справі № 712/9704/22 (провадження № 61-12686св23), від 23 грудня 2021 року в справі № 641/48/20 (провадження № 61-9696св21) викладено правовий висновок, згідно якого сама по собі взаємопов`язаність позовних вимог двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі; підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система (пункти 34-35).

Судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованими. Якість судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Належне обґрунтування є імперативом, яким не можна нехтувати в інтересах швидкості розгляду. Належне обґрунтування вимагає, щоб судді мали досить часу на підготовку своїх рішень.

Право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справах «Мала проти України»; «Суомінен проти Фінляндії»).

Разом із тим, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував свою ухвалу, в достатній мірі не виклав мотиви, на яких вона базується, і обмежився формальною констатацією, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що в даній справі позивач ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2023 року в справі № 357/2210/23 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дружини до досягнення дитиною трьох років.

Предметом позову в справі № 376/2334/23, яка розглядається Сквирським районним судом Київської області, є анулювання актового запису цивільного стану про народження дитини, тобто ОСОБА_1 оскаржує своє батьківство стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наслідком задоволення позову про анулювання актового запису цивільного стану про народження дитини є припинення підстав для стягнення аліментів в будь-якому розмірі (як у первісному, так і у зменшеному, у випадку задоволення позову ОСОБА_1 у справі № 357/14831/23).

Враховуючи вищевикладене, відповідачем ОСОБА_2 у клопотанні про зупинення провадження не обґрунтовано, а судом першої інстанції належним чином не перевірено і не встановлено, в чому полягає неможливість розгляду цивільної справи № 357/14831/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, та яким чином в разі задоволення чи відмови в позові ОСОБА_1 про анулювання актового запису цивільного стану про народження дитини зміняться обставини щодо сплати аліментів на утримання дитини в зменшеному розмірі за період до набрання чинності рішенням в справі № 376/2334/23.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а відтак суд першої інстанції, зупиняючи провадження в справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, дійшов передчасного та помилкового висновку про неможливість розгляду даної справи до прийняття остаточного рішення у справі № 376/2334/23 за позовом ОСОБА_1 про анулювання актового запису цивільного стану про народження дитини.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є перешкодами ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року в справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року в справі «Краснощокова проти України»).

Враховуючи, що провадження в даній справі відкрите ухвалою від 27 грудня 2023 року і станом на даний час справа не розглянута, безпідставне зупинення провадження в справі призведе до необґрунтованого зволікання з розглядом справи та не відповідатиме вимогам щодо розумності тривалості судового провадження.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2024 року не можна вважати законною та обґрунтованою.

Апеляційний суд також враховує, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 23 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 про анулювання актового запису цивільного стану про народження дитини залишено без розгляду з підстав, передбачених 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, тобто за заявою позивача https://reyestr.court.gov.ua/Review/118539263).

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2024 року щодо зупинення провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.