Справа № 529/390/24
Провадження № 2/529/249/24
11 липня 2024 року Диканський районний суду полтавської області в складі:
головуючого судді Петренко Л.Є.
з участю секретаря - Звягольській В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ОСОБА_2 , 01.05.2024 звернулась до суду з позовною заявою, яка сфоромвана в системі "Електронний суд" у якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.
Відповідачка ОСОБА_1 свої кредитні зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та відсотків перед первісним та новим кредитором не виконано. У зв`язку з чим має заборгованість за вказаним вище кредитним договором в сумі 28 467 грн. 82 коп. При цьому позивачем, у відповідності до положень ст. 625 ЦПК України, нараховано 3 % річних за кредитним договором - 163 грн. 79 коп. та індекс інфляції 1007 грн. 28 коп., нарахування яких відбулось з 15.12.2021 по 23.02.2022.
Вказані обставини і слугували підставою для звернення представника позивача з цим позовом.
17.05.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивач у прохайльній частині позовної заяви вказав про розгляд справи у відсутність представника позивача та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження та копію позову з додатками до нього отримала 29.05.2024, що вбачається з поштового повідомлення, яке знаходиться у матеріалах справи (а.с.24). Також відповідачка ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи, який призначався на 11.07.2024 завчасно та належним чином, що також підтверджується відповідним поштовим повідомленням. Відзиву на позов або ж заперечення на такий відповідачка ОСОБА_1 не подала.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Після підписання кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 власним підписом засвідчила факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти на споживчі потреби, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором.
Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідачки вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було надано кредитні кошти, як це передбачено умовами кредитного договору (а.с. 105).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 не в повній мірі та не регулярно виконувала свої кредитні збов`язання в частині повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, внаслідок чого станом на 14.12.2021 утворилась заборгованість на загальну суму 41 589 грн. 32 коп, яка складається із залишку простроченого кредиту 28 467 грн. 82 коп., залишку прострочений відсотків 2 271 грн. 5 коп., залишку простроченої комісії 10 850 грн. (а.с. 98-99).
15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за вредитним договором (а.с. 17-20).
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків - ч.1 ст. 626 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором ст.. 1049 ЦК України.
Встановлено, що після відступлення права вимоги відповідачка ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу за жодним із укладених договорів для погашення заборгованості ні на рахунок первісного, ні на рахунок нового кредитора, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед ТОВ «Цикл Фінанс» за укладеним кредитним договором в загальному розмірі 42 760 грн. 38 коп.
На підтвердження протилежного відповідачкою ОСОБА_1 жодних доказів до суду надано не було.
За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.
Відповідно до розрахунку інфляційних витрат та 3% річних, здійсненого позивачем у зв`язку з невиконанням з боку відповідачки обов`язку щодо сплати суми боргу інфляційні нарахування складають 1007 грн., три відсотки річних складають - 163 грн. 79 коп.
Такий розрахунок здійснено з 15.12.2021 по 23.02.2022 рік.
При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону.
Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за простроченою комісією, суд зазначає наступне.
Так відповідно до п. 1.2 Кредитного договору банк надає клієнту грошові кошти на споживчі потреби зі сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту 3.5 % суми кредиту.
Разом з цим, відповідно до п. 1.5 Кредитного договору під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості « Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих тарифів Банку.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 та згідно з п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, в частині стягнення суми заборгованості за комісією суд вважає необхідним відмовити.
Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
За змістом ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за такі супутні послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, пункт 1.2 Договору є несправедливим, містить дисбаланс обов`язків на шкоду позичальника та суперечить вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів».
Зазначене в повній мірі узгоджується зі змістом правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц (провадження №61-8862сво18).
З огляду на наведені вище правові норми та встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що стягненню підлягає заборгованість, яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 28 467 грн. 82 коп.; заборгованості за відсотками 2 271 грн. 50 коп., збитки від інфляції 1007 грн. 28 коп., 3 % річних 163 грн. 79 коп., а всього 31 910 грн. 39 коп.
Частиною 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 7 570 грн. та сплачений судовий збір 2 422 грн. 40 коп.
В той же час, вимога представника позивача про стягнення на користь ТОВ «Цикл Фінанс" витрат на правничу допомогу в сумі 7 570 грн, не відповідає критерію розумності, є не співвмірною з ціною позову, виконаним об`ємом роботи та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, адвокат участі в судових засіданнях не приймав, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідає критерію співмірності та справедливості таких витрат.
Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 873/212/21.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 42 760 грн. 38 коп., які задоволені на суму 31 910 грн. 39 коп.
З урахуванням задоволених позовних вимог на 74,62 % (31 910 грн. 39 коп. х 100 % : 42 760 грн. 38 коп.) з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 1 807 грн. 59 коп.
Керуючись статтями 12, 81, 133, 141, 144, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» понесені позивачем судові витрати в загальній сумі 3 807 (три тисячі вісімсот сімдесят два) грн. 59 коп., які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 1 807 грн. 59 коп. та витрат на правничу правову допомогу в сумі 2000 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча Л.Є. Петренко