Справа № 274/387/24 Провадження № 2/0274/529/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
09.07.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2022 р. по листопад 2023 р. включно у розмірі 54 560,00 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_2 несвоєчасно та неповно сплачує аліменти, присуджені судовим рішенням.
ОСОБА_2 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.10.2018 р. у справі № 274/1397/18 було вирішено, зокрема, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3 , до досягнення дочкою повноліття, на виконання цього рішення 28.11.2018 р. було видано виконавчий лист (а. с. 10).
ОСОБА_2 зазначені ці аліменти своєчасно та у повному обсязі не сплачував, внаслідок чого в нього станом на 30.11.2023 р. виникла заборгованість за виконавчим листом № 274/1397/18 від 28.11.2018 р. у розмірі 54 560,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 07.12.2023 р. головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Н.Жирної (а. с. 11).
З цієї довідки-розрахунку вбачається, що вона містить сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 за виконавчим листом № 274/1397/18 від 28.11.2018 р. станом на 30.11.2023 р. 54 560,00 грн., тобто розмір цієї заборгованості за період з лютого 2022 р. по листопад 2023 р. становить 35 822,00 грн. (54 560,00 грн. 18 738,00 грн. (заборгованість станом на 01.02.2022 р.)).
Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Згідно з частиною першою пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15..05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
ОСОБА_2 не подав доказів, які б вказували, що заборгованість з аліментів виникла в нього за відсутності його вини (з незалежних від нього причин).
Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 має право на стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Між тим, у позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути неустойку (пеню) за період з лютого 2022 р. по листопад 2023 р. включно, а Суд в силу частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України не має права вийти за межі позовних вимог.
З розрахунку, здійсненого ОСОБА_1 , якій наведено у позовній заяві, вбачається, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2022 р. по листопад 2023 р. включно становить 150 260,31 грн., що є більше 100% заборгованості за цей самий період 35 822,00 грн. (а не 54 560,00 грн., як помилково зазначає ОСОБА_1 , оскільки нею не враховано, що станом на 01.02.2022 р. заборгованість складала 18 738,00 грн.).
ОСОБА_2 будь-яких доказів, які б спростовували прийнятий до уваги Судом розрахунок (вказували на його неправильність) не подав.
Таким чином, ОСОБА_2 має сплатити ОСОБА_1 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період з лютого 2022 р. по листопад 2023 р. включно у розмірі 35 822,00 грн., що становить 100% заборгованості.
Частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
ОСОБА_2 не подав доказів, які б дозволяли Суду встановити його матеріальний і сімейний стан, та врахувати ці обставини при розгляді справи.
Приймаючи до уваги наведене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме на її користь з ОСОБА_2 підлягає стягненню неустойка (пеню) за прострочення сплати аліментів за період лютого 2022 р. по листопад 2023 р. включно у розмірі 35 822,00 грн.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 795,23 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період лютого 2022 р. по листопад 2023 р. включно у розмірі 35 822,00 грн.
3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 795,23 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут