єдиний унікальний номер справи 531/1471/24
номер провадження 2/531/574/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді - Герцова О. М.,

за участю секретаря судового засідання - Капленко Є. С,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом адвоката Козленко Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

До Карлівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Козленко Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 8826,81 грн.

У позові посилається на те, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,0124 га, кадастровий номер :00:002:0272, яка розташована на території Федорівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2014, зареєстрованого в реєстрі за 175 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.04.2023, номер запису про право власності 49921067.

Відповідно до договору оренди землі №б/н від 17.11.2011, угоди про внесення змін до договору оренди від 04.07.2016 та додаткової угоди від 01.09.2017 до договору оренди землі №б/н від 17.11.2011 земельна ділянка була передана в оренду відповідачу.

Додатковою угодою від 04.07.2016 до договору оренди внесено зміни в п. 2.4 договору оренди землі від 17.11.2011 і встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 93916,55 грн. з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01.01.2016, відповідно до додаткової угоди від 01.09.2017 внесено зміни до п. 4.1. основного договору оренди землі, яким установлена орендна плата у розмірі 9% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з пунктом 4.3 договору оренди землі б/н від 17.11.2011 «Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю в касі Орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року».

Однак, порушуючи умови договору, відповідач за 2023 рік орендну плату не сплатив у розмірі, з урахуванням індексу інфляції. Відповідач повинен сплатити 8398,49 грн. орендної плати та індексацію у розмірі 428,32 грн., загальна сума заборгованості складає 8826,81 грн.

Ухвалою суду від 24.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від директора ТОВ «Агро Край» до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними і достовірними доказами. Зазначає, що 17.11.2011 між ТОВ «Федорівка і К» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі на земельну ділянку площею 3,0124 га, кадастровий номер :00:002:0272, розташованої на території Федорівської сільської ради Карлівського району. Згідно свідоцтва на спадщину за законом власником земельної ділянки є ОСОБА_3 . Додатковою угодою від 04.07.2016 року до договору оренди земельної ділянки від 17.11.2011 внесені зміни, в т.ч. до п. 2.4. договору (щодо розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки), а також до п. 3.1, яким встановлено строк дії договору до 04.07.2023 року. Договірні відносини передбачали виплату орендної плати в розмірі 9% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 93316,55 грн. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.05.2024 року вбачається, що 06.07.2023 було зареєстровано відомості про інші речові права щодо земельної ділянки :00:002:0272 з іншим суб`єктом (орендар ТОВ «Ланнівська МТС») та орендодавцем ОСОБА_1 . Відповідно звернення з вимогою про стягнення коштів орендної плати, що відповідають річній сумі є неправомірною та не може бути задоволена.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки земельної ділянки площею 3,0124 га, кадастровий номер :00:002:0272 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Федорівської сільської ради (за межами населеного пункту), на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 квітня 2023 року, виданого державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори Полтавської області Яковлєвою С.А., зареєстрованого в реєстрі за №175, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №329029150 від 13.04.2023. Вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_1 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 листопада 2011 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Федорівка і К» було укладено договір оренди землі строком на 5 років. Додатковою угодою від 04.07.2016 внесено зміни до договору оренди землі та викладено п.3.1. договору в новій редакції, згідно якої договір укладено на 7 років з дати укладення додаткової угоди, договір діє до 04.07.2023 року.

01 вересня 2017 року між спадкодавцем ОСОБА_2 , ТОВ «Федорівка і К» та ТОВ «Агро Край» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 17.11.2011, якою зі згоди орендодавця орендар передав, а новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони орендаря, передбачені в договорі оренди.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

З огляду на вищевикладене ОСОБА_1 набула прав та обов`язків орендодавця земельної ділянки площею 3,0124 га, кадастровий номер :00:002:0272 за договором оренди землі від 17.11.2011 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.4 договору оренди землі від 17.11.2011 (в редакції додаткової угоди від 04.07.2016) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 93316,55 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 01.01.2016 року.

Згідно п. 4.1 вказаного договору оренди землі (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 01.09.2017) розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки складає 9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладення договору.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції у відповідності до п. 4.2 договору оренди землі від 17.11.2011. Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю в касі Орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року. В останній рік оренди до закінчення терміну оренди (п.4.3. договору оренди землі від 17.11.2011).

Проте відповідачем в цій частині умови договору не виконані, в результаті чого ні у встановлений п. 4.3 Договору, ні після спливу цього строку орендна плата за 2023 рік не була виплачена.

25.01.2024 позивачем на адресу ТОВ «Агро-Край» було направлено лист вимогу про виплату заборгованості з орендної плати за 2023 рік, яка залишилася поза увагою відповідача.

Відповідно до п. 9.2. договору оренди землі від 17.11.2011 орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві після закінчення строку дії даного договору зібрати врожай, що був засіяний під час його дії, а орендар відповідно має право після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки зібрати урожай, що був засіяний на час дії договору оренди земельної ділянки (п. 9.3 договору оренди землі від 17.11.2011).

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.05.202 , ОСОБА_1 06.07.2023 року уклала договір з ТОВ «Ланнівська МТС» строком на 12 років, відомості про який 12.07.2023 внесено до державного реєстру за № 50993066.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Спір між сторонами у справі виник з приводу виплати орендної плати за 2023 рік за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі б/н від 17.11.2011 (зі змінами).

Суд погоджується із зазначеним позивачем розміром орендної плати, оскільки як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем обраховування суми заборгованості здійснювалося, виходячи із визначеного договором оренди землі орендною платою в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовому виразі складає 8398,48 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою, що передбачено п. 4.1 договору оренди землі від 17.11.2011. Аналіз пунктів 2.4,4.1, 4.3, 9.2, 9.3 договору оренди землі дає підстави вважати, що відповідач повинен сплатити на користь позивача орендну плату за 2023 рік у вказаному розмірі, оскільки орендар використав цінні властивості ґрунту, зібрав врожай та отримав прибуток, в свою чергу новий орендар ТОВ «Ланнівська МТС» не мало можливості приступити до використання земельної ділянки до збирання врожаю та закінчення сільськогосподарського року.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що стягнення орендної плати, яка відповідає річній сумі, є неправомірним, оскільки вони спростовуються умовами договору оренди землі та обставинами справи.

За загальним правилом обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті 4.2. договору оренди сторони домовилися про те, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Тому, з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2023 рік з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі. Таке твердження також було висловлено у правовому висновку у подібному спорі відповідно до постанови Верховного Суду № 732/1799/17 від 10 квітня 2019 року.

Відповідач, як орендар, повинен був проіндексувати орендну плату виходячи з індексу інфляції при виплаті орендної плати за відповідний рік.

Суд, провівши розрахунки, відповідно до зведеної таблиці індексів споживчих цін в 2023 році (%), що мається на офіційному сайті Мінфіну, встановив, що загальна сума орендної плати з індексацією у 2023 році мала становити 8826,81 грн. з врахуванням індексації в розмірі 428,32 грн. (8398,48 грн. х 105,1% - 8398,48= 428,32 грн).

Належних та достовірних доказів сплати орендної плати (в повному розмірі чи частково) відповідно до умов договору оренди землі від 17.11.2011 відповідач суду не надав, не спростував твердження надані позивачкою, зокрема щодо правильності проведення розрахунків заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши всі обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Крім того, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги адвоката Козленко Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (код , місцезнаходження за адресою: вул. Лохвицька, буд. 29, м. Гадяч Миргородського району Полтавської області) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: с. Федорівка Полтавського району Полтавської області, заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку площею 3,0124 га, кадастровий номер :00:002:0272, в загальному розмірі 8826,81 грн. (вісім тисяч вісімсот двадцять шість гривень вісімдесят одна копійка).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (, місцезнаходження за адресою: вул. Лохвицька, буд. 29, м. Гадяч Миргородського району Полтавської області) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: с. Федорівка Полтавського району Полтавської області, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Герцов