Справа № 354/1328/22
Провадження № 22-ц/4808/990/24
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В.
Суддя-доповідач Барков
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Девляшевського В. А.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Петрів Д. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Яремчанського міського суду від 08 квітня 2024 року в складі судді Остап`юк М. В., постановлену в м. Яремче Івано-Франківської області, повний текст якої складено 29 травня 2024 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту на право проїзду по земельній ділянці,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту на право проїзду по земельній ділянці.

У березні 2024 року представник відповідача адвокат Куций О. В. подав клопотання про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначав, що встановлення сервітуту шириною 5 м, право на який поширюватиметься на частину земельної ділянки сусіднього землевласника ОСОБА_3 , призведе до знесення (руйнування) частини поставленого ОСОБА_3 кам`яного паркана на межі наявного в натурі шляху до земельної ділянки позивачки ОСОБА_1 . Також вказував, що під час проведення на замовлення ОСОБА_1 судової земельно-технічної експертизи № 020/05-23 від 22 травня 2023 року, судовим експертом при вирішенні питань про можливість встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за основу було взято розроблену ТОВ «Гектар ІФ» схему частин земельних ділянок, на які поширюється право сервітуту, і дана експертиза була проведена тільки за одним варіантом без попереднього узгодження питань експертизи зі сторони відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Тому представник відповідача вважав, що виникла об`єктивна необхідність для призначення у цій справі судової земельно-технічної експертизи для вирішення питання чи наявний проїзд через земельну ділянку ОСОБА_2 дозволяє рух транспортних засобів.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 08 квітня 2024 року клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Куцого О. В. задоволено. Постановлено призначити по справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Чи проходить на даний час фактичний проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:2456, яка належить на праві власності ОСОБА_1 через земельні ділянки з кадастровими номерами :22:002:2479 та :22:002:2459?

2. Яка площа та ширина існуючого проїзду по земельній ділянці з кадастровим номером :22:022:2479, що належить на праві власності ОСОБА_2 до земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:2456, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .?

3. Чи можна встановити земельний сервітут, який полягає у праві проїзду на транспортному засобі у межах існуючого шляху по земельній ділянці з кадастровим номером :22:022:2479, що належить на праві власності ОСОБА_2 до земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:2456, яка є власністю ОСОБА_1 .?

4. Якщо є така можливість, то відобразити такий сервітут схематично, зазначивши його ширину та площу.

5. Яка ширина сервітуту, що пролягатиме через земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:2479, належній на праві власності ОСОБА_2 , до земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:2456, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , відповідатиме вимогам нормативно-правових актів?

Проведення експертизи доручено експерту ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), попереджено його про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Зобов`язано сторін справи надати на вимогу експерта оригінали документів для звірки з копіями наявними в матеріалах цивільної справи чи інші необхідні документи, при проведенні експертизи на місці, якщо не буде витребувано експертом такі документи, при необхідності, до проведення експертизи з виїздом на місце.

Витрати за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано заперечення її представника проти доручення проведення експертизи експерту Самулевичу В. М. Поза увагою суду першої інстанції залишився факт відсутності згоди сторін між собою щодо проведення експертизи вищезазначеним експертом, а тому, на думку апелянтки, суд повинен був призначити експерта чи експертну установу самостійно. Також позивачка звертає увагу на те, що судом першої інстанції був порушений процесуальний порядок ухвалення судового рішення, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали складався судом впродовж 47 днів. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що призначення експертизи є недоцільним та необґрунтованим, оскільки у матеріалах справи вже знаходяться висновки земельно-технічної експертизи № 020/05-23 від 22 травня 2023 року, зі змісту яких вбачається наявна можливість встановлення земельного сервітуту на право проїзду на транспортному засобі площею 0,0106 га по земельній ділянці відповідача ОСОБА_2 . Зазначає, що призначення судової експертизи призведе до затягування судового процесу. Позивачка ОСОБА_1 також вказує на те, що відповідачем не доведена реальна потреба у призначенні експертизи, а також необґрунтовано зв`язок між призначенням заявленої експертизи та обставин, які є істотними для цієї справи та можуть бути доведеними висновками експертизи.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк учасниками справи не надано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Іванціва М. В., який просив скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору у даній цивільній справі є встановлення земельного сервітуту площею 0,0106 га через земельну ділянку відповідача, який заперечує вказане, оскільки, вважає, що існуючий заїзд є достатньо широким та відповідає нормативним вимогам. А тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що для з`ясування зазначеного питання необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити наявність чи відсутність достатньої ширини існуючого проїзду, та чи відповідає він нормативним вимогам неможливо, що потребує призначення експертизи. Також суд дав правову оцінку наявному в матеріалах справи висновку №020/05-23 від 22.05.2023 року, складеному на замовлення позивачки ОСОБА_1 , зазначивши, що вказаний висновок буде оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства, які закріплені у статті 129 Конституції України, частині третій статті 2, статті 12 ЦПК України, є принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

До доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, відповідно до статті 76 ЦПК України належать висновки експертів.

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частини перша-третя статті 102 ЦПК України).

Статтею 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, за загальним правилом експертиза призначається, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому у справі не має відповідних висновків експертів зі спірних питань або такі висновки є сумнівними.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (частина третя статті 103 ЦПК України).

Отже, визначення експертної установи при призначенні судової експертизи належить до дискреційних повноважень суду.

За диспозицією вказаної статті суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно лише в тому випадку, якщо сторони не досягли згоди щодо цього питання. При цьому, факт заперечення однією зі сторін щодо проведення експертизи установою/експертом, заявленою іншою стороною є визначальним. В такому випадку суд, дотримуючись балансу між інтересами сторін, враховуючи складність справи, особливості предмета спору, значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями (ст. 11 ЦПК України) визначає відповідного суб`єкта проведення експертизи самостійно.

Таким чином, при призначенні експертизи на суд покладається обов`язок визначення експерта чи експертної установи у разі, якщо сторони не досягли взаємної згоди між собою щодо обрання експерта або експертної установи у встановлений судом строк.

Суд, ухвалюючи відповідне рішення з процесуального питання чи по суті, повинен дотримуватися положень та принципів діючого процесуального законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що у клопотанні про призначення експертизи від 02 березня 2024 року представник відповідача просив доручити проведення судової земельно-технічної експертизи експерту ОСОБА_4 (а.с. 104-105). В свою чергу, представник позивачки ОСОБА_1 заперечив участь експерта ОСОБА_4 у проведенні даної експертизи, що підтверджується наявним в матеріалах справи клопотанням (а.с. 116)

З огляду на вищенаведене, сторонами у справі не було досягнуто згоди щодо обрання експертної установи (експерта).

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки адвокат Іванців М. В. пояснив, що заперечував в суді першої інстанції проти експерта Самулевича В. М., оскільки заперечував проти проведення самої експертизи. Будь-яких об`єктивних підстав, які б унеможливлювали проведення експертизи вказаним експертом, він не навів. Відтак апеляційний суд вважає, що доводи скарги в цій частині не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Крім того, із огляду на конкретні обставини цієї справи, колегія суддів, дійшла переконання, що відмова у цій справі у призначенні судом земельно-технічної експертизи для визначення можливості встановлення земельного сервітуту, не дозволило б установити дійсні обставини, відповідно виконати завдання правосуддя щодо справедливого розгляду справи, що відповідно є проявом надмірного формалізму.

Встановлення, обставин того, чи є інші шляхи проходу/проїзду до земельної ділянки позивачки, окрім як через земельну ділянку відповідача, мають істотне значення для вирішення цієї справи з урахуванням заперечень проти позовних вимог.

Із урахуванням наведеного, призначення експертизи в цій справі, із урахуванням суті заперечень проти позову, було необхідним із метою справедливого розгляду справи, оскільки позивач не може реалізувати своє право власності на землю, а отже, суд, керуючись положеннями цивільно-процесуального законодавства, для встановлення істинності у справі та з метою виконання завдань правосуддя, міг призначити експертизу навіть після пропуску позивачем встановленого законом строку для відповідного клопотання.

Дії суду, що сприяють встановленню істини у справі, в жодному разі не повинні сприйматися як дії щодо захисту однієї із сторін процесу. Цивільний процес є формою реалізації правосуддя, яка забезпечує і гарантії здійснення правосуддя, і гарантії права громадян на судовий захист. Такий зв`язок правосуддя і цивільного судочинства пояснює їх принципову єдність як змісту і форми.

Правосуддя через процес необхідно розглядати як доступність, що полягає у певному стандарті, який відбиває вимоги справедливого та ефективного судового захисту, що конкретизується в належних судових процедурах, розумних строках, і безперешкодного звернення усякої заінтересованої особи до суду.

Суд має сприяти у вирішенні спору, а тому призначення у справі експертизи не становить порушення таким судом норм процесуального права.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Яремчанського міського суду від 08 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 липня 2024 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

Є. Є. Мальцева