Номер провадження: 22-ц/813/4063/24
Справа № 492/389/16-ц
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н.Д.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, на рішення Арцизького районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Гусєвої Н.Д. 24 травня 2016 року у м. Арциз Одеської області, -

встановила:

У березні 2016 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача про скасування арешту, накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.07.2013 року, з житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13.02.2012 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 2, згідно якого АКІБ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за зобов`язаннями позичальника по кредитному договору № 0 від 30.08.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 . В забезпечення належного виконання зазначеного кредитного договору укладений іпотечний договір від 30.08.2007 року згідно якого в іпотеку переданий вищезазначений будинок. Відповідач ОСОБА_2 не виконував взяті на себе зобов`язання по вищезазначеному кредитному договору, та між позивачем та боржником було досягнуто згоди щодо викупу предмету іпотеки, однак постановою Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області від 04.0.2013 року було накладено арешт на предмет іпотеки, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 24.05.2016 року позов ТОВ «Кей-Колект» було задоволено.

Скасовано арешт, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.07.2013 року, з житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Арцизькою міською радою Одеської області 29.03.2005 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, постановити окрему ухвалу стосовного головуючого судді Гусєвої Н.Д., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у апелянт - стягувач у ВП 36931820 участі у справі не брав та до справи не залучався, хоча саме ОСОБА_1 , як особу, в інтересах якої накладено арешт у вказаному виконавчому провадженні, суд мав залучити до участі у справі в якості відповідача.

Сторони про розгляд справи на 25.06.2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ОСОБА_2

ОСОБА_1 , ТОВ «Кей-Колект», Відділ державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області у судове засідання не з`явились.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , ТОВ «Кей-Колект», Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів справи, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 30.08.2007 року був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого позивач надав боржнику ОСОБА_2 кредит в розмірі 63000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 318150,00) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4 % річних з кінцевим терміном повернення 30.08.2014 року, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредиту, згідно графіку погашення кредиту (а.с. 5-7, 8). 30.08.2007 року, 04.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 були укладені додаткові угоди № 1, № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 30.08.2007 року (а.с. 8 зворот, 10-11, 12-13, 14-16).

В забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту, АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали іпотечний договір від 30.08.2007 року, відповідно до якого боржник передав в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» житловий будинок АДРЕСА_1 . Згідно п. 1.1. договору сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 530795,00 грн. Згідно п. 2.1.2 у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцем цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 9, 17-19).

Як вбачається з договору факторингу № 2 від 13.02.2012 року, договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 13.02.2012 року, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 66, 67, 68-90), виписки з додатку № 1 до договору факторингу № 2 від 13.02.2012 року (перелік первинних договорів), ТОВ «Кей-Колект» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30.08.2007 року та іпотечним договором від 30.08.2007 року, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с. 20-22, 23, 24-25).

Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.07.2013 року, державним виконавцем ВДВС Арцизького РУЮ Івановим Р.В. було накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 , та було оголошено заборону на його відчуження (а.с. 102).

Вказаний арешт накладений у межах виконавчого провадження №36931820 з виконання виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, виданого Арцизьким районним судом Одеської області по справі № 1502/2325/2012 на підставі рішення суду від 03.12.2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, є іпотекою.

Статтями 3, 4, 5, 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, зокрема на квартиру, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що накладення державним виконавцем арешту на вищезазначений будинок порушило право позивача на іпотечне майно, тому воно підлягає захисту. Відтак, вимоги позивача про зняття накладеного державним виконавцем арешту на предмет іпотеки підлягали задоволенню, оскільки державна реєстрація іпотеки відбулася раніше.

Надаючи правову оцінку доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що з відкритих даних ЄДРСР вбачається, що у провадженні Арцизького районного суду Одеської області дійсно перебувала цивільна справа № 1502/2325/2012, та рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 03.12.2012 року, яке набрало законної сили, було задоволено позов ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 639440 грн. та судовий збір у розмірі 3219 грн.

Однак, колегія суддів враховує, житловий будинок АДРЕСА_1 був переданий у іпотеку за іпотечним договором від 30.08.2007р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , тобто, іпотека виникла раніше, ніж правовідносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку», одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 12 Закону визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом ч.ч. 6, 7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Зі змісту наведених норм Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у разі, коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту, то для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

Таким чином, у даному випадку, АКІБ «УкрСиббанк» та його правонаступник - ТОВ «Кей-Колект», мали переважне право на реалізацію іпотечного майна.

Крім того, на момент подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги у 2024 році рішення Арцизького районного суду Одеської області від 24.05.2016 року було виконано, та житловий будинок АДРЕСА_1 , був відчужений на користь іншої особи - ОСОБА_3 .

Відтак, скасування рішення Арцизького районного суду Одеської області від 24.05.2016 року не призведе до поновлення прав та законних інтересів ОСОБА_1 , оскільки спірне майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , вже є реалізованим, має іншого власника, а тому не можу бути переданим на реалізацію на виконання рішення Арцизького районного суду Одеської області від 03.12.2012 року у справі № 1502/2325/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу.

Відповідно, не знайшли свого підтвердження і доводи скарги про те, оскаржуваним судовим рішенням порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не є учасником спірних правовідносин та права, свободи, інтереси і обов`язки апелянта у цій справі судом не розглядалися та не вирішувались, то вказане є підставою для закриття апеляційного провадження за його скаргою. Відтак, право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у ОСОБА_1 - відсутнє.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України», одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

На підставі вказаного, колегія суддів доходить до висновку про те, що оскільки оскаржуваним рішення Арцизького районного суду Одеської області від 24.05.2016 року права та обов`язки апелянта ОСОБА_1 не вирішувались, то апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст. 367, 368, п.3 ч.1 ст. 362, ст. 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 24 травня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 08 липня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе