Провадження № 2/201/662/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центральний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам співвласників об`єднання за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2023р. ОСББ «Центральний» в особі представника адвоката Лихопьока Д.П. звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам співвласників об`єднання за спожиті житлово-комунальні послуги на утримання будинку і прибудинкової території.

Ухвалою суду від 25.10.2023 відкрито провадження по справі , призначено розгляд справи у порядку спррщеного провадження із повідомленням сторін (а.с. 25).

Позивач в обгрнтування позову посилаються на те, що з відповідач ОСОБА_1 є членом ОСББ «Центральний», має відкритий особовий рахунок, між сторонами існюють фактичні відносини з приводу надання послуг на утримання будинку і прибудинкової території. Відповідач фактично мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 і повинен виконувати рішення зборів ОСББ про оплату послуг, але цього не робить, внаслідок чого утворидася заборговансть у період з 01.01.2021р. по 11.10.2023р. в сумі 20385 грн. 27 коп.

Представник позивача просив суд стягнути з відповідача вказану суму збитків, а також витрати на оплату правової допомоги і судового збору, задовольнивши позов в повному обсязі (а.с. 1 4).

Відповідач пощовні вимоги не визнав. Надав заперечення, у яких вважав, що ОСОБА_2 не є головою ОСББ, не має повноважень, не переобирався, а відтак не має права виступати від імені ОСББ, укладати договор про надання правничої допомоги. Зазначив, що внески перестав сплачувати, оскільки не визнає ОСОБА_2 головою ОСББ, є спірні питання по зборам членів об`єднання та встановлення тарифів, вважає, що позовні вимоги не доведені і не обґрунтовані, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с. 52 55, 78 83).

Представник позивача адвокат Єпрем`ян Л.В. (діє на підставі ордера серії АЕ № 1133540 від 12.12.2021р. а.с. 38) надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути бе його участі, без фіксації технічними засобами. Позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував (а.с. 160).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення на його особистий номер телефона та шляхом направлення електронного листа на електронну пошту відповідача (а.с. 161 162). Про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справу до суду не звернувся.

З`ясувавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 15 ЦК України передбачає, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом з`ясовано, що у 2003 році багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_2 , був переданий на баланс ОСББ «Центральний», що підтверджується Актами про списання багатоквартирного будинку з балансу та приймання-передачі багатоквартирного будинку з балансу на баланс, Статутом ОСББ «Центральний» - реєстрація від 07.05.2003р., а 11.05.2005 у ЄДР ФОП зареєстроване ОСББ «Центральний» за номером запису 0017970. ОСББ «Центральний» створено на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та є неприбутковою організацією і не має на меті отримання прибутку для його розподілу між членами об`єднання.

Відповідно до Статуту ОСББ «Центральний» вищим органом управління позивача є загальні збори. Згідно Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Загальними зборами ОСББ «Центральний» було затверджено розмір щомісячних внесків: внески на утримання будинку та прибудинкової території, внески на забезпечення охорони будинку та утримання системи відеоспостереження за будинком та інш.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. У відповідності до Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковими для всіх співвласників.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Центральний» від 23.10.2019р., оформленим протоколом № 04 від 23.10.2019р. вирішено встановити внесок за 1 кв. м. житлового приміщення (квартири) та нежитлового приміщення (офісу) у розмірі 7 грн. та відповідно затвердити кошторис на 2019-2020 роки. Piшенням загальних збоpів ОСББ «Центpальний» від 21.10.2020р., офоpмленим пpотоколом № 21/10/20 від 21.10.2020р. затвеpджено коштоpис на 2020-2021 pоки, у якому встановлено внески на утpимання будинку та пpибудинкової теpитоpії з 01.11.2020р. у pозміpі 7 гpн. за 1 кв. м. житлового пpиміщення (а.с. 9 11, 12 14).

Через пандемію викликану гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 та через збройну агресію російської федерації по відношенню до України, у 2022 та 2023 році ОСББ залишило тарифи незмінними та вони мають сплачуватися за попередніми затвердженим кошторисом на 2020-2021 р.р., що підтверджується опитувальними листами мешканців будинку, які підписалися за залишення тарифів на рівні 2020-2021р.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 73 74), тому у відповідності до ст. 1 Закону Укpаїни «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» є співвласником вказаного багатоквартирного будинку. З моменту придбання вказаного житла відповідач отримує послуги, які забезпечує позивач та зобов`язаний щомісячно не пізніше 10 числа кожного місяця сплачувати за них внески, розмір яких затверджений загальними зборами. У вказаному житлі мешкає ОСОБА_1 з сім`єю і користується послугами позивача.

Позивач ОСББ «Центpальний» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 і відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає фізичній особі споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у теплопостачанні, електропостачанні, водопостачанні і водовідведенні та інш. за його місцем проживання. Зазначені правовідносини є складовою частиною правочину найму житлового приміщення, передбаченого нормами ЖК України, що виникли з дій боржника та ОСББ «Центpальний», спрямованих на набуття цивільних прав та обов`язків щодо житлово-комунальних послуг та їх оплати.

У відповідності з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» метою створення ОСББ «Центpальний» є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до Статуту ОСББ «Центpальний», вищим органом управління позивача є загальні збори; до виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Загальними зборами ОСББ «Центpальний» було затверджено розмір щомісячних внесків: внески на утримання будинку та прибудинкової території, внески на забезпечення охорони будинку та утримання системи відеоспостереження за будинком та інш.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. У відповідності до п. 2 розділу 4 Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковими для всіх співвласників.

В порушення ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту, відповідач не сплачує затверджені Загальними зборами внески, тим самим порушує свій обов`язок співвласника з своєчасної і в повному обсязі сплати належних внесків. Внаслідок несплати, як стверджує позивач, відповідачем за внесками на утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення охорони та утримання системи відеоспостереження за будинком, комунальні послуги, станом на 11.10.2023р. за період з 01.01.2021р. по 11.10.2023р. перед ОСББ «Центpальний» утворилась заборгованість, яка складає 20 385 грн. 27 коп. (а.с. 15, 107).

Заборгованість до теперішнього часу не погашена, доказів зворотньому до суду з боку відповідача не надано.

Підпунктом 4 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до прав об`єднання щодо забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, відноситься право на звернення до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у поєному обсязі сплачувати всі встановлені Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Заходи досудового врегулювання не проводилися.

Положеннями ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.

Відповідно до ч. 8 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно зі ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а Об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

З огляду на зазначене, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають в частині власності квартиру користуються нею для особистого мешкання і мешкання членів їх сімей.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма права і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі ст. 65 ЖК України особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника квартири, які проживають з ним в квартирі, яка йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування даним приміщенням.

За таких обставин суд вважає, що позивач довів наявність заборгоаноісті згідно наданого розрахунку спожитих послуг і наступною не сплатою витрат (заборгованості) за користування цими послугами з урахуванням часу користування ними, сезонності та наявних показників.

Відповідно до пункту 3, частини 5, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згiдно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Тобто, відповідач повинен довести, що її дiями не було порушено її права або права позивача. Однак, таких доказiв відповіадчем до суду не надано.

Вiдповiднодо ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які інші домовленості і зобов`язання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього по обліку наданих послуг (крім договірних і передбачених законом), предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобов`язань стосовно позовних вимог є припущенням.

Зазначені у запеpеченнях на позов відповідача доводи фактично зводяться до незгоди з pішеннями збоpів, повноваженням голови ОСББ, наявнісью пpотипpавних дій стосовно нього, але відпoвідач у пеpедбаченому законом поpядку (звеpнення з окpемим позовом до господаpського суду чи з іншим пpедметом позову до загального суду) не звеpтався для того щоб оcпоpити вказані pішення, положення Статуту чи повноваження голови ОСББ, тому вказані міpкування відповідача суд відносить до оцінки позову, суджень його положень і способом захисту своїх інтеpесів в цьому пpоцесі.

Разом з тим, з доказів, що містяться в матеріалах справи та додані позивачем вбачається, що згідно виписки з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ визначено: «Призвіще, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи та фізичної особи підприємця: ОСОБА_2 керівник».

Підставою внесення відомостей про ОСОБА_2 як керівника ОСББ було рішення засідання правління ОСББ «Центральний», оформленого протоколом від 12.03.2020р., за яким з посади голови правління ОСББ звільнено ОСОБА_3 з 12.03.2020р. та виконуючим обов`язки голови правління ОСББ на три місяці з 13.03.2020р. призначено ОСОБА_2 . Як вбачається із вищенаведеної виписки, відомості про ОСОБА_2 як керівника ОСББ до ЄДР ЮО ФОП та ГФ внесені 20.03.2023р.

Крім того, рішенням засідання правління ОСББ «Центральний», оформленого протоколом від 20.06.2020р. ОСОБА_2 обрано головою правління ОСББ, при цьому у ЄДР ЮО ФОП та ГФ ОСОБА_2 визначений як керівник ОСББ «Центральний», що підтверджується відповідним витягом, який ОСОБА_2 отриманий 31.10.2023р., тобто вже після подання до суду позовної заяви. Рішення правління підписано усіма його членами.

Рішенням засідання правління ОСББ «Центральний», оформленого протоколом № 14/09 від 14.09.2020р. погоджено укладання ОСОБА_2 від імені ОСББ договору про надання правової допомоги із адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.» для подальшого супроводження ОСББ по всім питанням, що виникають з правових питань діяльності та управління ОСББ. Рішення правління підписано усіма його членами.

Те, що ОСОБА_2 є керівником (головою) ОСББ «Центральний» також вбачається з відповідного витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ.

Із Статуту ОСББ «Центральний» у чинній редакції 2016 року не передбачено нотаріальне посвідчення рішень засідання правління ОСББ, зокрема, такого не передбачає й ст. 15 Статуту.

При цьому, суд звертає увагу, що нотаріусом посвідчується не саме рішення правління, оформлене протоколом, а посвідчується лише підпис керівника для проведення у відповідних органах державної реєстрації та для відкриття рахунку у банківських установах, у разі якщо Статутом така реєстрація передбачена.

Суд наголошує, що підставою для ОСОБА_2 вчиняти юридично значимі дії від імені ОСББ є рішення засідання правління ОСББ «Центральний», оформленого протоколом від 20.06.2020р., яким ОСОБА_2 обрано головою правління ОСББ, при цьому у ЄДР ЮО, ФОП та ГФ ОСОБА_2 визначений як керівник ОСББ «Центральний». Даний протокол був підписаний усіма членами правління у той час.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2, частини 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 2 ст. 317 ЦК України на зміст права класності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до частини 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1, 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до частини 2 ст. 356 ЦК України суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до частини 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведених вище норм чинного законодавства випливає, що особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, незалежно від членства у цьому об`єднанні, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з співвласників (власників квартир) коштів за надані послуги.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013р. по справі № 6-59цс13, від 25.11.2014р. по справі № 3-184цс14, від 01.04.2015р. по справі № 916/2197/13, від 11.11.2015р. по справах № 914/189/14 та № 3-45гс15, від 27.01.2016р. по справах № 904/8242/14 та № 3-1028гс15, від 20.04.2016р. по справі № 6-2951цс15.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. по справі № 6-59цс13.

Відповідно до пункту 3, частини 5, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже законодавством встановлений обов`язок споживача сплачувати в повному обсязі спожиті комунальні послуги. Відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013р. по справі № 6-59цс13 та від 25.11.2014р. по справі № 3-184цс14 та від 20.04.2016р. по справі № 6-2951цс15.

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Не може суд прийняти до уваги не визнання відповідачем позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не базуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені. За таких обставин суд вважає, що позивач довів вину відповідача в завданні збитків, згідно наданого ним розрахунку і наступною не сплатою витрат (заборгованості) за користування цими послугами.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає про наступне.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що позивачу ОСББ «Центральний» правнича допомога надавалася Адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.», правову допомогу від імені якого позивачу надавали адвокати вказаного адвокатського бюро.

Представниками позивача надано докази на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в особі Адвокатського бюро «Лихопьок Д.П.», правову допомогу від імені якого відповідачу надали адвокати вказаного Адвокатського бюро, а саме: договір про надання правової допомоги № від 14.06.2021р. (з додатковою угодою № 1 від 30.11.2021р.), договір про надання юридичних послуг від 03.12.2020р., акт надання послуг правової (правничої) допомоги від 21.10.2023р. (4000 грн.), акт надання послуг правової (правничої) допомоги від 25.11.2023р. (3000 грн.), ордер серія АЕ № 1151458 від 22.09.2022р., ордер серії АЕ № 1133540 від 12.12.2021р. (а.с. 16 21, 38 39, 40 42, 49 50).

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням вище переліченого та зазначеного, а також враховуючи, що позовні вимоги задоволено та надані позивачем докази оплати правової допомоги, тому судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу слід присудити на користь позивача, а відповідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центральний» понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн., оскільки дані понесені витрати підтверджені належними і допустимими доказами, відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

При таких обставинах суд вважає можливим позов задовольнити і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на коpисть ОСББ «Центpальний» заборгованість по внескам співвласників об`єднання за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 20385 грн. 27 коп., витати на пpофесійну пpавову допомогу в сумі 7 000,00 гpн. і судових витрати з оплати судового збору в сумі 2684,00 гpн. (а.с. 5).

Таким чином обставини позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 202, 526, 527, 530, 533, 543, 611, 625, 1166 ЦК України, ст.ст. 61, 64, 65, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 4, 10, 15, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центральний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам співвласників об`єднання за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) на коpисть Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центpальний» заборгованість по внескам співвласників об`єднання за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 20385 грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) на коpисть Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центpальний» витати на пpофесійну пpавову допомогу в сумі 7000,00 гpн. і витрати з оплати судового збору в сумі 2684,00 гpн., а всього 9684,00 грн.

Копії цього рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 07 червня 2024 року.

Суддя Наумова О.С.