САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/855/24
Провадження №2/726/196/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., а участю секретаря судового засідання Колісник А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Павалюк Галина Василівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, від імені та в інтересах якої діє адвокат Павалюк Г.В. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій вказує, що у період шлюбу, який укладено ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В даний час відповідачем ініційовано судове провадження про розірвання шлюбу між сторонами.

Зазначає, що судовим наказом Садгірського районного суду м. Чернівці від 25.09.2023 року було стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина сторін у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, однак відповідач не виконує вказане судове рішення.

Наразі, позивач самостійно доглядає за сином та виховує його. Зазначає, що вона є внутрішньо переміщеною особою, перебуває у скрутному матеріальному становищі, не може працювати у зв`язку із здійснення догляду за сином, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку та судові витрати.

Відповідач, від імені та в інтересах якого діє адвокат Марченко М.М., надіслав до суду відзив на позов у якому вказує, що надана позивачем копія судового наказу про стягнення із нього аліментів на дитину не є належним доказом, оскільки роздрукована із ЄДРСР та не містить ідентифікаторів осіб. Заперечує також і про несплату аліментів та перебування дитини на утриманні матері.

Зазначає, що від попередніх шлюбів у нього вже є двоє дітей, на який відповідач вже сплачує аліменти. Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, винаймає житло та перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Крім того зазначає, що ним подано до суду позовну заяву про оспорення батьківства щодо малолітнього ОСОБА_3 .

Окремо заперечує проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, вважає їх завищеною та такою, яка не відповідає складності справи.

Відтак просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача звертає увагу, що відповідач не оспорює факт існування судового наказу про стягнення із нього аліментів на користь позивача, а заперечує тільки належність письмового доказу, який про це свідчить.

Заперечує також проти того, що на утриманні відповідача перебувають двоє доньок, оскільки одну із них, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 він не утримує, оскільки остання разом із матірю перебуває у США. Інша ж донька ОСОБА_5 , в даний час є повнолітньою та не потребує утримання батьком. Разом із тим, не може надати належних доказів на підтвердження викладеного, оскільки витребувати особисті дані щодо дітей відповідача не виявляється можливим. Разом із тим, відповідачем також не спростовано викладені у відповіді на відзив обставини.

Спростовує також посилання відповідача на понесені ним витрати із оренди житла, оскільки останнім не надано достовірних на те доказів, зокрема квитанцій, тощо.

Також стверджує, що в даний час відповідач працює на адміністративній посаді у ВЧ НОМЕР_1 та його дохід складає близько 34000,00 гривень на місяць. Звертає увагу, що відповідач не стверджував про своє безробіття та відсутність доходів.

Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судове засідання не зявився, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , з 21.2023 року сторони перебувають у шлюбі. Разом із тим встановлено, що ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.03.2024 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Як вбачається із копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17.03.2023 року у сторін по справі є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено також, що судовим наказом Садгірського районного суду м. Чернівці від 25.09.2023 року було стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина сторін у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, до досягнення дитиною повноліття.

Із довідок № 7726- від 31.07.2023 року та № 7726- від 31.07.2023 року встановлено, що сторони у справі є внутрішньо переміщеними особами.

Із пояснень сторін, які ніким не оспорюються, а також вищевказаного судового наказу, встановлено, що малолітній син сторін проживає разом із своєю матір`ю.

Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Так, судом встановлено, що у відповідача є донька від іншого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не оспорюється сторонами та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини НОМЕР_4 , роздрукованого із за стосунку «Дія». Матірю вказано ОСОБА_7 . Разом із тим, судом не може бути встановлено, що дитина перебуває на утриманні відповідача, оскільки будь-яких відомостей, які б змогли це підтвердити відсутні. Крім того, позивач стверджує, що донька проживає у США та відповідач не несе тягар її утримання. Такі відомості не підтверджені та не спростовані в ході розгляду справи. Відтак констатувати про перебування цієї дитини на утриманні батька не виявляється можливим.

Крім того, як це вбачається із роздруківки із сайту «Судова влада», копії рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2015 року (роздрукованого із ЄДРСР), у відповідача є ще одна донька, матірю якої є ОСОБА_8 . Із відповідача, на користь ОСОБА_8 було стягнуто аліменти на утримання вказаної доньки у розмірі 600,00 гривень щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення останньою повноліття. Разом із тим, відомості про імя вищевказаної дитини та її вік у судовому рішенні не вказано, і таких даних відповідачем не надано. У відзиві на позов позивач зазначає, що її звати Злата. У свою чергу відповідач переконує, що Злата в даний час є повнолітньою.

За відсутності належних та достовірних на те доказів, судом не може бути встановлено вік дитини. Разом із тим, як це вбачається із вказаного судового рішення, дитина народилась у період із 2004 року по 2009 рік (перебування сторін у шлюбі). Крім того, станом на 2013 рік, дитина вже набула шкільного віку, оскільки навчалась у ліцеї «Голосіївський № 241». Відтак підтвердити чи спростувати інформацію щодо віку дитини не виявляється можливим, а тому суд не може вважати доведеним факт перебування цієї дитини на утриманні батька, як неповнолітньої, а також сплати відповідачем аліментів.

Крім того, відповідач вказує, що орендує помешкання у СМТ Гостомель Київської області, за що сплачує 6000,00 гривень щомісячно. На підтвердження додає копію договору оренди квартири. Разом із тим, відповідач не надає достовірних доказів здійснення оплати за найм житла. Відтак судом із достеменною впевненістю не може бути встановлено дійсність витрат, які відповідач несе у зв`язку із викладеним.

Окрім того, позивач зазначає, що відповідач працює на адміністративній посаді у ВЧ НОМЕР_1 та його дохід складає близько 34000,00 гривень на місяць. Відповідач не заперечує дану обставину та не вказує про те, що в даний час є безробітнім. Разом із тим, сторонами не надано достатніх доказів на підтвердження місця роботи відповідача та його доходів, а тому судом не може бути констатовано про достовірність посилань позивача.

Стан здоровя відповідача та малолітнього ОСОБА_3 також не може бути встановлено за браком доказів.

Разом із тим, при вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині (враховуючи, що тягар доказування в даному випадку покладається саме на відповідача). Враховується також і наявність у відповідача двох дітей.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Враховуючи фактичні обставини справи, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням становища та потреб сторін, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/7 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Крім того, відповідач звернувся до суду із письмовою заявою про розподіл судових витрат, у якій зобов`язався надати докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення. За таких умов, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом подальшого ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 80, 84 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 76, 80, 89, 141, 263 265, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання якого зареєстровано у АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання якої зареєстровано у АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання АДРЕСА_4 аліменти на утримання останньої у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 03.04.2024 року і до досягнення дитиною трьох років, а саме 17.02.2026 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук