Справа № 673/421/24
Провадження № 2/673/296/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 р. м.Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, вказавши, що вони з відповідачем з 28.01.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка вказала, що на даний час вони з відповідачем спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин, діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає, участь у їх вихованні не приймає, хоча являється працездатним, а тому позивач просила суд стягнути з нього аліменти на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн, на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді від 23.04.2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

22.05.2024 року відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1600 грн. та на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття посилається на те, що на даний час він не працює, оскільки перебуває в пошуках роботи. Крім того зазначив, що він проживає спільно із батьками які мають інвалідність і потребують стороннього догляду.

07.06.2024 року позивачка подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що заперечує проти заявленого відзиву та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач будучи присутньою в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим в судове засідання 08.05.2024 року остання не з`явилася, натомість подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач будучи присутнім в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав зазначених у відзиві. В судове засідання призначене на 08.07.2024 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, проте про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд даного спору у відсутності сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що з 28.01.2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін є неповнолітні дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, згідно з якими батьком дітей є відповідач ОСОБА_2 ..

Позивачка ОСОБА_1 фактично проживає з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання №19/13 від 11.04.2024 року.

З`ясовуючи наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, а також обґрунтованість доводів позивачки, наведених нею в обґрунтування позовних вимог, судом враховується наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дітей може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові КЦС ВС від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18 (61-11325ск19).

При розгляді даної справи судом також приймаються до уваги положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та судової практики, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 182 СК України суд також враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, судом враховуються, що відповідач має задовільний стан здоров`я, при цьому є працездатного віку, наразі не працює, проте, як підтверджує у відзиві на позовну заяву, перебуває у пошуках роботи. Також, судом враховуються доводи відповідача про те, що він проживає спільно із батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які являються особами з інвалідністю ІІ та ІІІ групи відповідно.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про наявну можливість у відповідача надавати матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям.

З огляду на наведене, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на їх утримання твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття.

В силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, виходячи із часткового задоволення позовних вимог на 60% від заявлених та звільнення позивача в силу п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 726,72 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1800 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18.04.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 726,72 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 виданий 13.02.2017 року органом 6811, РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення складено 10.07.2024 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна