КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа № 761/5957/21
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

4 липня2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., перевіривши виконання вимог статей 352, 354, 356 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 рокупозовну заяву залишено без розгляду.

На вказану ухвалу суду 7 червня 2024 року ОСОБА_1 направила поштовим зв`язком апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, яка надійшла до суду 10 червня 2024 року.

17 червня 2024 року матеріали справи витребуванні із Шевченківського районного суду міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 24 червня 2024 року.

Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», який затверджений наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» №144 від 1 липня 2020 року, визначені вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020.

Вказаний Національний стандарт України поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, у тому числі і на процесуальні судові документи.

За змістом вказаного стандарту для друкування текстів документів потрібно використовувати гарнітуру Times New Roman та шрифт розміром 12-14 друкарських пунктів.

Однак, надані позивачкою апеляційна скарга та її копії викладені за допомогою комп`ютерної техніки 10 шрифтом, які не відповідають Національному стандарту України ДСТУ 4163:2020, є майже не читабельними, що позбавляє можливості апеляційний суд вивчити апеляційну скаргу, виконати вимоги ст. 361 ЦПК України та порушує права учасників справи на отримання належної копії апеляційної скарги.

Крім того, згідно пункту 2 частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, в апеляційній скарзі не зазначено чи має ОСОБА_1 електронний кабінет.

Враховуючи викладене, позивачка повинна скласти апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України та викласти її та копії апеляційної скарги шрифтом 12 або 14.

Крім цього, відповідно до п. 3 та 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що отримала копію ухвали суду 29 травня 2024 року, проте доказів отримання до апеляційної скарги не додано.

Також у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона безробітна, на даний час не працює і доходів не має.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження свого майнового стану, які можуть бути підставою для її звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи, що до апеляційної скарги не додано доказів у підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_1 , клопотання про звільненняпозивачки від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно підпункту 9 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» апеляційна скарга на ухвалу суду, подана фізичною особою, має бути оплачена судовим збором у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605грн 60коп.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у сумі 605грн 60коп. та направити на адресу Київського апеляційного суду документ, що підтверджує оплату, а також надати докази отримання копії ухвали суду (копію конверту).

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору:

- розрахунковий рахунок UA0026010

- отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101

- банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

-

- код банку отримувача 899998

- код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року залишити без руху, надавши позивачці строк в п`ять днів з дня вручення копії ухвали для надання документу про оплату судового збору та усунення недоліків апеляційної скарги.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя