Справа № 947/7488/24
Провадження № 2/947/2520/24
09.07.2024 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Літвінової І.А.
секретар суду помічник судді Романенко С.В. (за дорученням головуючого на підставі ч. 3 ст. 66 ЦПК України),
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи цивільну справу № 947/7488/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,
01 березня2-24 року до Київського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_3 та просить рішенням суду стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 . виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 29.06.1999 року, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована: АДРЕСА_2 ) аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти за минулий час, а саме з 01.03.2014 по 01.03.2024 року на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 116 116,64 гривень.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з матір`ю, та перебуває на її утриманні. З моменту розірвання шлюбу будь-якої матеріальної допомоги від батька відповідача у справі на утримання спільної дитини вона не отримує.
За позовною заявою ОСОБА_1 ухвалою судді від 05.03.2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 947/7488/24. Розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій.
Відповідач на позов не відізвався.
Враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
В ході розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час перебування у шлюбі, у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 1630.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2015 року (справа № 520/9475/14-ц) ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина.
За положеннями статей 141, 155, 180, 181 СК України: мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною другою статті 183 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому суд враховує можливість зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Вказане право закріплене статтею 192 ЦПК України.
Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний та соціальний обов`язок по утриманню дитини та позбавляли його реальної можливості платити аліменти у зазначеному позивачем розмірі.
Щодо стягнення аліментів за минулий період, суд зазначає наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести:
а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача;
б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Постановою Верховного Суду від 18.05.2020 року (справа № 215/5867/17) сформовано правову позицію, про те, що частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині.
В свою чергу, позивачем не надано доказів про вжиття заходів щодо одержання аліментів з ОСОБА_2 в період 10 років, а також доказів його ухилення від надання утримання дитини.
Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Доводи позивача про те, що позивач неодноразово зверталась до відповідача із вимогами надавати кошти на утримання сина, як на обставину, яка б свідчила про ухилення його від обов`язку на утримання дитини, суд оцінює критично та не приймає, оскільки на підтвердження цих обставин позивачем не надано суду жодних належних доказів у розумінні положень статті 76 ЦПК України.
Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мали б бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів. За відсутності таких доказів, ці вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Отже, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що позивач вживав до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Також позивачем не надано доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в сенсі ч. 2 ст. 191 СК України.
Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні судом обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню, оскільки вжиття заходів щодо отримання аліментів з відповідача, та дій останнього, направлених на ухилення від їх сплати, не підтверджено позивачем належними, допустимими і достатніми доказами.
Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.
Також, суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 29.06.1999 року; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ) на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.03.2024 року й до повноліття ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 29.06.1999 року; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню у наступному порядку: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 29.06.1999 року; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ) на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, за період з 01 березня 2024 року по 01 квітня 2024 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Датою складання повного судового рішення є 09 липня 2024 року.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: ЛітвіноваІ.А.