Справа № 565/881/22
Провадження № 2/565/7/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Незнамової І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Нафєєвої Н.В.,

представника позивача (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення боргу за договором позики.

В С Т А Н О В И В:

02.08.2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про повернення боргу за договором позики, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів борг в загальній сумі 26207,10 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 03.02.2022 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір позики, оформлений розпискою, за яким відповідачі отримали в позику грошові кошти в сумі 25986,00 доларів США. Відповідно до розписки від 03.02.2022 року, відповідачі зобов`язувалися повернути отримані в позику грошові кошти частинами, а саме: частину позики в сумі 12332,00 доларів США - до 28.02.2022 року; іншу частину позики в сумі 13654,00 доларів США - до 31.05.2022 року. Позивач стверджує, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виконали свого зобов`язання, грошові кошти не повернули, тому він звернувся до суду із вказаним позовом. Окрім цього, ОСОБА_3 також просить стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно положення ст.625 ЦК України, в доларовому еквіваленті, три проценти річних від простроченої суми позики в розмірі 25986,00 доларів США, що за розрахунками позивача в загальній сумі складає 221,10 доларів США - за простроченим зобов`язанням повернення частини позики в сумі 12332,00 доларів США, яка обрахована за період з 01.03.2022 року по 27.07.2022 року (150 днів прострочення), та за простроченим зобов`язанням повернення частини позики в сумі 13654,00 доларів США, яка обрахована за період з 01.06.2022 року по 27.07.2022 року (58 днів прострочення). Тобто, позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 борг в загальній сумі 26207,10 доларів США, що складається із: суми основного боргу за позикою - 25986,00 доларів США, трьох процентів річних від прострочених сум в загальному розмірі - 221,10 доларів США.

21.10.2022 року від позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить солідарно стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 борг в загальній сумі 26394,50 доларів США. В обґрунтування заяви, позивач ОСОБА_3 зазначає, що в первісних позовних вимогах заявлено про стягнення з відповідачів боргу в загальній сумі 26207,10 доларів США, при цьому, вказана сума була розрахована станом на 28.07.2022 року та складалася із суми основного боргу (позики) та трьох процентів річних від простроченої суми. Оскільки відповідачі не повернули суму боргу, позивач вважає, що останні зобов`язані сплатити йому суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, додатково, за період з 28.07.2022 року по 21.10.2022 року від простроченої суми - 26207,10 доларів США, що за розрахунками позивача складає 187,40 доларів США за простроченим зобов`язанням повернення позики, яка обрахована за період з 28.07.2022 року по 21.10.2022 року (87 днів прострочення).

05.12.2023 року від позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить солідарно стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 борг в загальній сумі 27275,28 доларів США. В обґрунтування заяви позивач ОСОБА_3 зазначає, що в збільшених позовних вимогах заявлено про стягнення з відповідачів боргу в загальній сумі 26207,10 доларів США, при цьому, вказана сума була розрахована станом на 21.10.2022 року та складалася із суми основного боргу (позики) та трьох процентів річних від простроченої суми. Оскільки відповідачі не повернули суму боргу, позивач вважає, що останні зобов`язані сплатити йому суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, додатково, за період з 22.10.2022 року по 01.12.2023 року від простроченої суми - 26394,50 доларів США, що за розрахунками позивача складає 880,78 доларів США за простроченим зобов`язанням повернення позики, яка обрахована за період з 22.10.2022 року по 01.12.2023 року (406 днів прострочення).

У судове засідання позивач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, уповноважив на представництво своїх інтересів у справі представника - адвоката Блащук Т.В.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Блащук Т.В. позовні вимоги підтримала частково, надала пояснення, які повторюють обґрунтування вимог у позовній заяві та заявах про збільшення позовних вимог, просила стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 борг в загальній сумі 12847,28 доларів США, що становить різницю між заявленою в позові та заявах про збільшення позовних вимог суми боргу в загальному розмірі 27275,28 доларів США та повернутими відповідачем ОСОБА_5 сумами боргу в загальному розмірі 14428,00 доларів США.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Блащук Т.В. у судовому засіданні підтвердила, що в рахунок погашення суми боргу, відповідачем ОСОБА_5 повернуто для позивача наступні суми грошових коштів, що підтверджується відповідними розписками, а саме: 07.10.2022 року - 3829,00 доларів США, 12.12.2022 року - 2734,00 доларів США, 24.08.2023 року - 2734,00 доларів США, 03.01.2024 року - 2626,00 доларів США, 27.05.2024 року - 2505,00 доларів США, що в загальному становить 14428,00 доларів США.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, уповноважили на представництво своїх інтересів у справі представника - адвоката Мудрака О.С.

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокат Мудрак О.С. позовні вимоги ОСОБА_3 визнав частково, не заперечував щодо стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суми основного боргу за договором позики в розмірі 11558,00 доларів США, яка становить різницю між отриманими в позику грошовими коштами в сумі 25986,00 доларів США та повернутими відповідачем ОСОБА_5 грошовими коштами в загальній сумі 14428,00 доларів США, що підтверджується відповідними розписками, наявними в матеріалах справи.

При цьому, представник ОСОБА_2 позовні вимоги в частині нарахування позивачем трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості на підставі ст.625 ЦК України, не визнав, зазначив, що у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, що визначено Прикінцевими та перехідними положеннями Цивільного кодексу України в редакції ЗУ №2120-IX від 15.03.2022 року.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 - адвокат Блащук Т.В., представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката Мудрака О.С., дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення боргу за договором позики,підлягають задоволенню частково.

Підставами для такого висновку суду є наступне.

Згідно наданої позивачем розписки від 03.02.2022 року, встановлено, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 взяли у позику в ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 25986,00 доларів США. Вказаною розпискою передбачено повернення грошових коштів, а саме: частину позики в сумі 12332,00 доларів США відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов`язувалися повернути до 28.02.2022 року; іншу частину позики в сумі 13654,00 доларів США - зобов`язувалися повернути до 31.05.2022 року. Окрім того, розпискою передбачено, що погашення заборгованості має проводитись в доларах США, або в гривнях по курсу НБУ на дату погашення заборгованості, розписка містить підписи, паспортні дані і адреси проживання сторін, зокрема: позивача ОСОБА_3 та відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Факт отримання в позику грошових коштів в сумі, зазначеній у розписці від 03.02.2022 року, та факт укладення договору позики, шляхом написання розписки, сторонами не оспорюється, при цьому, зміст розписки підтверджує факт передачі позивачем коштів у борг відповідачам і обов`язок відповідачів повернути їх частинами у визначений строк.

Доказів на спростування факту отримання в позику грошових коштів в сумі, зазначеній у розписці від 03.02.2022 року, в ході судового розгляду відповідачами чи їх представником не надано, при цьому, будь-яких аргументів з цього приводу відповідачами та їх представником не заявлено.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Окрім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року, справа №6-1967цс15.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18) викладено висновок, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

У судовому засіданні досліджено оригінал розписки від 03.02.2022 року, яка підтверджує факт укладення договору позики, у ній вказані умови договору, відомості про передачу позикодавцем ОСОБА_3 у власність другій стороні (позичальникам) ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошових коштів та зобов`язання позичальників повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у встановлений розпискою (договором) строк.

Надана позивачем розписка підтверджує, в розумінні положень ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України, існування укладеного у письмовій формі між сторонами саме договору позики.

Відповідно до змісту ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем ОСОБА_5 до суду надано докази на підтвердження часткового повернення грошових коштів позивачу ОСОБА_3 за розпискою від 03.02.2022 року, а саме:

-розписку позивача ОСОБА_3 від 07.10.2022 року про отримання від відповідача ОСОБА_5 140000,00 грн., що по курсу долара США до гривні на дату платежу (36,56 грн. за 1 долар США) складає 3829,00 доларів США, на погашення заборгованості в сумі 25986,00 доларів США за розпискою від 03.02.2022 року;

-розписку позивача ОСОБА_3 від 12.12.2022 року про отримання від відповідача ОСОБА_5 100000,00 грн., що по курсу долара США до гривні на дату платежу (36,57 грн. за 1 долар США) складає 2734,00 доларів США, на погашення заборгованості в сумі 25986,00 доларів США за розпискою від 03.02.2022 року;

-розписку позивача ОСОБА_3 від 24.08.2023 року про отримання від відповідача ОСОБА_5 100000,00 грн., що по курсу долара США до гривні на дату платежу (36,57 грн. за 1 долар США) складає 2734,00 доларів США, на погашення заборгованості в сумі 25986,00 доларів США за розпискою від 03.02.2022 року;

-розписку позивача ОСОБА_3 від 03.01.2024 року про отримання від відповідача ОСОБА_5 100000,00 грн., що по курсу долара США до гривні на дату платежу (38,08 грн. за 1 долар США) складає 2626,00 доларів США, на погашення заборгованості в сумі 25986,00 доларів США за розпискою від 03.02.2022 року;

-розписку позивача ОСОБА_3 від 27.05.2024 року про отримання від відповідача ОСОБА_5 100000,00 грн., що по курсу долара США до гривні на дату платежу (39,92 грн. за 1 долар США) складає 2505,00 доларів США, на погашення заборгованості в сумі 25986,00 доларів США за розпискою від 03.02.2022 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Блащук Т.В. підтвердила факт отримання позивачем ОСОБА_3 від відповідача ОСОБА_5 грошових коштів за вищевказаними розписками в загальній сумі 14428,00 доларів США.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

При цьому, Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому, при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц.

Разом з тим, суд враховує, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Починаючи з 24 лютого 2022 року, дію воєнного стану було неодноразово продовжено, він триває і станом на час розгляду даної справи.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 наступного змісту:

«п.18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Позивач ОСОБА_3 просить стягнути з відповідачів на його користь три проценти річних, а саме:

-221,10 доларів США за простроченим зобов`язанням повернення частини позики в сумі 12332,00 доларів США, яка обрахована за період з 01.03.2022 року по 27.07.2022 року (150 днів прострочення), та за простроченим зобов`язанням повернення частини позики в сумі 13654,00 доларів США, яка обрахована за період з 01.06.2022 року по 27.07.2022 року (58 днів прострочення);

-187,40 доларів США за простроченим зобов`язанням повернення позики, яка обрахована за період з 28.07.2022 року по 21.10.2022 року (87 днів прострочення);

-880,78 доларів США за простроченим зобов`язанням повернення позики, яка обрахована за період з 22.10.2022 року по 01.12.2023 року (406 днів прострочення).

Суд зазначає, що вказаний розрахунок трьох процентів річних, проведений позивачем ОСОБА_3 в період дії в Україні воєнного стану.

Відтак, з огляду на положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України відсутні підстави для стягнення з відповідачів трьох процентів річних, оскільки відповідачі звільняються від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені ОСОБА_3 вимоги про стягнення боргу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню частково, із стягненням різниці між сумою основного боргу - 25986,00 доларів США, за розпискою від 03.02.2022 року, та загальною сумою сплаченого боргу на погашення заборгованості - 14428,00 доларів США, що складає: 25986,00 доларів США - 14428,00 доларів США = 11558,00 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) доларів США.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

При цьому, вирішуючи питання про стягнення з відповідачів сплаченого позивачем судового збору, суд зазначає, що позивачем ОСОБА_3 , при зверненні до суду з заявами про забезпечення позову, двічі сплачено судовий збір - по 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. за кожну заяву, тому з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 повністю підлягають стягненню судові витрати в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з заявами про забезпечення позову - по 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. з кожного.

Окрім того, позивачем ОСОБА_3 за позовну вимогу майнового характеру - стягнення боргу за договором позики сплачено 9583,60 грн. судового збору та додатково сплачено 66,26 грн. та 246,45 грн. судового збору за заявами про збільшення позовних вимог, всього - 9896,31 грн.

Оскільки позовна вимога ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволена частково на 42,38%, тому з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 частково підлягають стягненню судові витрати в сумі 4194 (чотири тисячі сто дев`яносто чотири) грн. 06 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом - по 2097 (дві тисячі дев`яносто сім) грн. 03 коп. з кожного (9896,31 грн. х 42,38 % = 4194,06 грн. / 2 = 2097,03 грн.).

Разом з цим, ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року, у вказаній цивільній справі, задоволено частково заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, а саме: накладено арешт на нерухоме майно, належне відповідачу ОСОБА_5 , у виглядізаборони відповідачу чи будь-яким іншим особам відчужувати наступне майно: нежитлову будівлю, приміщення лазні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0053, площею 0,02 га. та накладено арешт на нерухоме майно, належне відповідачу ОСОБА_4 , у виглядізаборони відповідачу чи будь-яким іншим особам відчужувати наступне майно: будівлю залізобетонного будиночку - А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0324, площею 0,6 га.

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокат Мудрак О.С. просив скасувати заходи забезпечення позову у виді арешту нерухомого майна, при цьому, представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Блащук Т.В., з огляду на часткове погашення боргу та залишок суми заборгованості, не заперечувала щодо часткового скасування арешту, накладеного ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року, на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме: нежитлову будівлю, приміщення лазні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; будівлю залізобетонного будиночку - А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, враховуючи часткове погашення відповідачем ОСОБА_5 боргу за розпискою від 03.02.2022 року та доводи сторін, суд вбачає підстави для часткового скасування арешту нерухомого майна відповідачів, накладеного ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року.

Керуючись ст.ст.2,3,81,89,263,264,265,268,280,352,354,355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про повернення боргу за договором позики, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 11558,00 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) доларів США.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 4194 (чотири тисячі сто дев`яносто чотири) грн. 06 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом - по 2097 (дві тисячі дев`яносто сім) грн. 03 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з заявами про забезпечення позову - по 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. з кожного.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року, на майно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а саме: нежитлову будівлю, приміщення лазні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; будівлю залізобетонного будиночку - А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 05 червня 2024 року.

Головуючий суддя І.М.Незнамова