Справа № 463/4488/24
Провадження № 2/463/1230/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

адвокат Тріпник М.Б., діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ВС №1068567 від 7 вересня 2023 року, звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 91462,19 гривень, витрат на проведення експертизи в розмірі 7000 гривень, франшизи в розмірі 1600 гривень та відшкодування моральної шкоди в розмірі 40000 гривень, а також судових витрати в розмірі 2424,4 гривень.

Позов мотивує тим, що 23 квітня 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 і автомобіля Пежо 4008 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Згідно з європротоколом складеним на місці дорожньо-транспортна пригода настала з вини ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено AT «СГ» ТАС» (приватне), оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_4 застрахована у вказаній компанії відповідно до полісу №ЕР216754215. Протоколами огляду транспортного засобу був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 у результаті ДТП. На підставі даних протоколів AT «СГ» ТАС» (приватне) здійснено страхову виплату 10 травня 2024 року в сумі 78400 гривень. З 1 липня 2022 року в Україні встановлено граничну суму страхових виплат по «Європротоколах» у розмірі 80000 гривень. Відповідно до висновку експерта №56 від 14 травня 2024 року вартість матеріального збитку автомобіля Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 від виявлених при обстеженні 1 травня 2024 року його пошкоджень внаслідок ДТП 23 квітня 2024 року, в цінах на вказану дату обстеження з врахуванням (включенням) ПДВ у вартості нових складових (запчастин) матеріалів та ремонтно-відновлюваних робіт, становить 169862,19 гривень. Таким чином, різниця між реальною завданою шкодою та виплатою AT «СГ» ТАС» (приватне) становить 91462,19 гривень. За проведення експертизи позивачем сплачено 7000 гривень. Франшиза становить 1600 гривень.

Також вказує, що позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась в тому, що він вимушений був користуватись певний період часу розбитим автомобілем, звертатись за захистом своїх прав до адвоката та експерта, і в кінцевому варіанті ремонтувати автомобіль за власні кошти. Крім того, змушений був користуватись послугами таксі та громадського транспорту під час перебування його автомобіля в автосервісі, його життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які позивач міг би реалізувати не витрачаючи часу на зустрічі з адвокатом, підготовку заяв та судових позовів, щоб добитися належного захисту його порушених прав. Протиправною поведінкою відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у нервових розладах та душевних стражданнях, порушенні звичного укладу життя. Моральну шкоду від протиправної поведінки позивач оцінює у 40000 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на долучені до позову докази в підтвердження вимог до відповідача та розмір заборгованості останньої. Як на підставу позовних вимог посилається на положення ст. 22, 1187, 1194 ЦК України.

Матеріали позову були подані до Личаківського районного суду м. Львова 20 травня 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 27 травня 2024 року прийняти позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

17 червня 2024 року через систему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Ярошем В.В., який діяв на підставі ордера серії ВС №1286029 від 31 травня 2024 року, подано до суду відзив, відповідно до якого в задоволенні позову просив відмовити.

Вважає поданий стороною відповідача висновок №56 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 14 травня 2024 року необґрунтованим, оскільки експерт замість встановлення конкретних пошкоджень, які отримав автомобіль внаслідок ДТП з урахуванням матеріалів ДТП, вирішив припустити, що всі пошкодження які має автомобіль є такими, що отримані внаслідок ДТП. У висновку експерта взагалі не згадується що експерт досліджував хоч якісь матеріали ДТП, що свідчить про об`єктивну неможливість встановлення експертом в межах такого експертного дослідження наслідків спричинених ДТП. Зазначає, що позивач у справі не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що внаслідок ДТП, що трапилося 23 квітня 2024 року було пошкоджено автомобіль до такого стану, який автомобіль мав станом на день огляду автомобіля експертом. Позивачем не надано доказів, що пошкодження, які мав автомобіль станом на 1 травня 2024 року спричинені саме внаслідок ДТП, що трапилося 23 квітня 2024 року. Висновок експерта у цій частині є ймовірним, а не категоричним, а отже не має братися до уваги судом. Досліджуючи ринкову вартість автомобіля експерт використав довідник каталог (додаток №5 до висновку). В свою чергу, згідно з п.3.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджено Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року №1335/5/1159) основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід. Порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки. Проаналізувавши цінові пропозиції на українському бренді автомобільної Інтернет-торгівлі AUTO.RIA середня вартість Citroen C3 2018 року з двигуном у 82 к.с. та механічною коробкою становить 425488 гривень, що на 26% менше від ринкової ціни, визначеної експертом, при цьому експерт жодним чином не обґрунтував чому він використав довідник каталог, а не здійснив порівняння цін пропозицій продажу аналогічного транспортного засобу на вторинному ринку. Вважає значно завищеною вартість визначеної шкоди експертом в розмірі 169862,19 гривень, що становить майже 40% від реальної ринкової вартості автомобіля, з урахуванням отриманих пошкоджень автомобілем.

Також вважає, що фото з 7 по 47 (додаток №3 до висновку експерта) не видно, що огляду було піддано саме автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з огляду на це відповідач заперечує, що це фото саме автомобіля «Sitroen C3 1,2 5dr 5MT» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та саме станом на 1 травня 2024 року. Також відповідач ставить під сумнів існування такого автомобіля як «Sitroen C3 1,2 5dr 5MT», оскільки не існує такого виробника автомобілів як «Sitroen», який вказано у висновку експерта.

Відповідача у справі ніхто не повідомляв про проведення експертизи та ніхто не запрошував до огляду автомобіля позивача, що могло би забезпечити права відповідача, об`єктивність експертизи та неможливість заперечення фактів огляду автомобіля чи відсутності пошкоджень, причини їх утворення тощо.

Додатково, висновком експерта визначена вартість відновлювального ремонту станом на момент огляду автомобіля, а не на дату ДТП. З огляду на наведене вище, відповідач вважає, що існують обґрунтовані сумніви у правильності проведення судової експертизи та отриманих висновках, результати якої оформлені висновком №56 від 14 травня 2024 року, а тому, просить суд, при оцінці доказів, відхилити висновок експерта у даній цивільній справі, як такий що не відповідає властивості достовірності, а факти, які мав би підтвердити висновок експерта вважати недоведеними через недостатність доказів у справі.

Окрім того, у вартість відновлювального ремонту експерт включив податок на додану вартість, який може стягуватися судом після надання документів про такі витрати, однак позивачем не надано доказів понесених витрат на ремонт автомобіля.

Додатково, в суму заявлену до стягнення включена величина втрати товарної вартості, однак в деліктних правовідносинах не передбачено можливість відшкодування упущеної вигоди, а відшкодовуються лише реальні збитки.

Щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що позивачем не долучено жодного доказу, з якого можна було би встановити факт зазнання душевних страждань останнім. Саме по собі лише посилання на факт наявності душевних страждань не може дійсно свідчити про їх існування. На думку відповідача, позивач штучно намагається створити враження в суду, що зазнав моральної шкоди. ДТП не спричинено жодної шкоди здоров`ю позивача чи членам його сім`ї.

Щодо стягнення судового збору, то звертає увагу на те, що у позові наявно дві вимоги майнового характеру, Законом України «Про судовий збір» не передбачено обов`язку обчислювати судовий збір окремо за вимоги майнового характеру (на відміну від вимог немайнового характеру), а тому з огляду на ціну позов, до сплати при зверненні з позовом до суду підлягало сплаті 1400,62 гривень судового збору.

Щодо стягнення витрат на проведення експертизи, то звертає увагу, що згідно з ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Однак позивачем не надано жодного доказу вартості виконання експертного дослідження окрім як копії квитанції про переказ коштів на ТОВ «Експертиза», що не є доказом вартості експертного дослідження, за результатом якого складено висновок №56 від 14 травня 2024 року.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 гривень.

24 червня 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив представника позивача адвоката Тріпника М.Б. відповідно до якої просить вимоги позову задовольнити в повному обсязі.

Вказує, що висновок №56 від 14 травня 2024 року є належним і допустимим доказом, оскільки на 10 сторінці висновку зазначено: «01.05.2024 року методом зовнішнього органолептичного експертного обстеження представленого аварійно пошкодженого автомобіля в зборі, без проведення інструментального контролю і розбирання в умовах СТО, виявлені нижченаведені пошкодження його складових, які, виходячи з припущення, що до ДТП таких пошкоджень не було (на момент пошкодження автомобіль експертом не оглядався і будь-яких даних про їх наявність до пошкодження не представлено), з відомих експерту даних щодо обставин пошкодження автомобіля і загального характеру та зон розташувань його основних пошкоджень-деформацій, - приймаються такими, що відносяться до отриманих внаслідок пошкодження у ДТП 23.04.2024 року, а також - шляхи -методи їх усунення з повноцінним відновленням автомобіля. На аркуші експертизи 9 абзац 2 вказано, що при візуальному огляді та при перевірці складових кузова автомобіля визначено автомобільним товщиноміром лакофарбового покриття СМ-205 FM (для визначення товщини та оригінальності лакофарбового покриття, наявності шпаклівки, тощо) не виявлено сліди його попереднього ремонту складових (фото 9-24). Крім цього, до висновку експерта в якості додатку №6 долучено рахунок-фактуру №7032 від 26 квітня 2024 року ТОВ «Ілта Львів», де вказано, що вартість ремонту автомобіля CITROEN C3, д.н. НОМЕР_1 становить 133879,58 гривень без ПДВ, а з ПДВ становить 160655,50 гривень. Тобто, огляд транспортного засобу проводився на спеціалізованій СТО через три дні після настання ДТП, а сума ремонту відрізняється від вказаної у висновку експерти на 9206,69 гривень, що становить величину втрати товарної вартості автомобіля.

Щодо доводів відповідача, що експерт досліджуючи ринкову вартість автомобіля використав довідник каталог (додаток №5 до висновку), не Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджено Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року №1335/5/1159), де зазначено, що основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід, то зазначає, що експерт використав Бюлетень Автотоварознавця станом на квітень 2024 року. Це офіційне видання і використовується при встановленні ринкової вартості автомобіля якраз порівняльний підхід, який ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки.

Відповідно до вказаної методики для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття «ринкова вартість», зокрема ґрунтуються на даних ринку КТЗ і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об`єктивності, об`ємності інформації.

Щодо посилання відповідача на п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів про те, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату, то зазначає, що виклик відбувається у разі потреби. Крім цього, відповідно до скріншоту з мобільного телефону позивача відповідача було повідомлено про час та місце проведення огляду автомобіля 30 квітня 2024 року і відповідно до нього відповідачем вказане повідомлення було прочитане.

Посилання відповідача на те, що експерт незаконно у вартість відновлювального ремонту включив податок на додану вартість, то зазначає, що ТОВ «Ілта-Львів» відповідно до рахунку-фактури №7032 від 26 квітня 2024 року та витягу №234 є платником ПДВ і має статус платника податку на загальних підставах. Крім цього, ними було отримано від позивача завдаток у розмірі 1000 доларів США на придбання запчастин, що в свою чергу свідчить про початок ремонтних робіт у цьому Товаристві.

Щодо того, що в суму заявлену до стягнення включена величина втрати товарної вартості, то згідно з п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) - умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Тому висновок експерта є категоричним і підтверджений відповідним доказами.

З приводу тверджень відповідача про відшкодування моральної шкоди, то вважає, що саме по собі пошкодження автомобіля, який до цього не перебував у ДТП і не можливість користуванням ним протягом тривалого часу створює душевні страждання. Позивач вимушений був користуватись певний період часу розбитим автомобілем, повинен був звертатись за захистом своїх прав до адвоката, експерта, суду і в кінцевому варіанті ремонтувати автомобіль за власні кошти. Також користуватись послугами таксі та громадського транспорту під перебування його автомобіля в автосервісі. Враховуючи присутність психологічно-травмуючого фактору (неправомірних дій відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди вважає адекватним.

Платіжний документ №174804290 від 1 травня 2024 року від АТ «Укрсиббанк» про сплату 7000 гривень за проведення експертизи вважає належним та допустимим доказом, оскільки містить всі необхідні реквізити платника, отримувача, суму та призначення платежу.

В судовому засіданні 4 липня 2024 року позивач підтримав позов з мотивів викладених в ньому, додатково пояснив, що після ДТП використовував автомобіль в цілях поїздок на СТО, до експерта та адвоката, та не міг ним повноцінно користуватись. Зазначив, що автомобіль ним був придбаний новим з автосалону, обслуговувався лише на авторизованих сервісних центрах, в інших ДТП вказаний автомобіль не був. Вказав, що відповідач до подачі позову погоджувалась відшкодувати різницю вартості ремонту автомобіля між сумою відшкодованою страховою компанією та реальною вартістю ремонтних робіт, однак спілкування з нею припинилось та шкода не відшкодована. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Тріпник М.Б. в судовому засіданні 4 липня 2024 року позов підтримав з мотивів викладених в такому та у відповіді на відзив, просив вимоги такого задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Ярош В.В. в судовому засіданні 4 липня 2024 року проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві в задоволені такого просив відмовити.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення судових засідань, в жодне явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, пояснень чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи, відносно чого інші учасники розгляду справи не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 4 грудня 2019 року в справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Предметом спору в суді є сума відшкодування майнової шкоди, яка не покриває витрати для відновлення пошкодженого майна.

Позивач є власником транспортного засобу Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 7).

Судовим розглядом встановлено, що 23 квітня 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 і автомобіля Пежо 4008 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Згідно з європротоколом складеним на місці дорожньо-транспортна пригода настала з вини ОСОБА_4 (а.с. 11).

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Оскільки цивільна відповідальність відповідача була застрахована у AT «СГ «ТАС» (страховий поліс №216754215 (https://policy.mtsbu.ua/Search/ByRegNo?md=515DDEC2861ADF5BC825D518706AA10EFE30D935953EF60ED88B26C5FC3A8F8B73A9FB7BC41BD742552956E108F0ACDBE06DEABD872C1BC894797B3D97E595065E0122A385DA89BC8246A4B8D8A18AAE)), третьою особою було здійснено страхову виплату в розмірі 78400 гривень, що стверджується платіжним документом №1 від 10 травня 2024 року (а.с. 13).

З 1 липня 2022 року в Україні встановлено граничну суму страхових виплат по «Європротоколах» у розмірі 80000 гривень.

Сторона відповідача не заперечила наявності франшизи в розмірі 1600 гривень.

Відповідно до висновку експерта №56 від 14 травня 2024 року вартість матеріального збитку власнику автомобіля Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 від виявлених при обстеженні 1 травня 2024 року його пошкоджень внаслідок ДТП 23 квітня 2024 року, в цінах на вказану дату обстеження з врахуванням (включенням) ПДВ у вартості нових складових (запчастин) матеріалів та ремонтно-відновлюваних робіт, становить 169862,19 гривень (а.с. 14-66). У вказану суму експертом включено: 160655,5 гривень вартість відновлювального ремонту автомобіля та 9206,69 гривень величину втрати товарної вартості автомобіля. Ринкова вартість автомобіля згідно з вказаним висновком становить 575879,7 гривень.

З вказаного висновку, зокрема п. 1.2 вбачається, що 1 травня 2024 року методом зовнішнього органолептичного експертного обстеження представленого аварійно пошкодженого автомобіля в зборі, без проведення інструментального контролю і розбирання в умовах СТО, виявлені нижченаведені пошкодження його складових, які, виходячи з припущення, що до ДТП таких пошкоджень не було (на момент пошкодження автомобіль експертом не оглядався і будь-яких даних про їх наявність до пошкодження не представлено), з відомих експерту даних щодо обставин пошкодження автомобіля і загального характеру та зон розташувань його основних пошкоджень-деформацій, - приймаються такими, що відносяться до отриманих внаслідок пошкодження у ДТП 23 квітня 2024 року, а також - шляхи - методи їх усунення з повноцінним відновленням автомобіля.

З п. 1.1 зазначеного висновку вбачається, що при візуальному огляді та при перевірці складових кузова автомобіля визначено автомобільним товщиноміром лакофарбового покриття СМ-205 FM (для визначення товщини та оригінальності лакофарбового покриття, наявності шпаклівки, тощо) не виявлено сліди його попереднього ремонту складових (фото 9-24).

Під час судового розгляду судом не здобуто та учасниками процесу не надано жодних належних і допустимих доказів, що автомобіль Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 мав будь-які пошкодження до ДТП, яка мала місце 23 квітня 2024 року.

А тому суд приймає як належний і допустимий доказ в підтвердження заподіяних пошкоджень спричинених автомобілю Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 під час ДТП 23 квітня 2024 року з вини відповідача, оскільки сам факт ДТП сторона відповідача не заперечує, а будь-яких інших доказів на спростування виявлених пошкоджень на зазначеному автомобілі стороною відповідача не надано.

Судом не беруться до уваги заперечення сторони відповідача щодо вказаного висновку виходячи з наступного.

Стороною відповідача не надано іншого експертного висновку, який би спростовував обставини встановлені у вказаному висновку.

Суд погоджується з доводами сторони відповідача, що експертом у висновку неправильно вказано марку автомобіля, а саме зазначено «Sitroen» замість « ОСОБА_5 ». Однак висновок в тому числі має посилання на д.н.з. транспортного засобу, а саме НОМЕР_1 , який співпадає з д.н.з. зазначеним у електронному європротоколі, а тому можна належним чином ідентифікувати транспортний засіб про який йде мова у висновку та такий стосується предмету спору в даній справі.

Щодо визначення ринкової вартості транспортного засобу, то з висновку вбачається, що експерт використав Бюлетень Автотоварознавця станом на квітень 2024 року. Це офіційне видання і використовується при встановленні ринкової вартості автомобіля якраз порівняльний підхід, який ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки. Відповідно до вказаної методики для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття «ринкова вартість», зокрема ґрунтуються на даних ринку КТЗ і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об`єктивності, об`ємності інформації.

Щодо заперечення стороною відповідача з приводу додатків до висновку експерта, а саме фото з 7 по 47, то на таких і справді не видно д.н.з. транспортного засобу, однак на 2 аркуші висновку експерта вбачається, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдий висновок за ст. 384 КК України. Під час судового розгляду судом не здобуто будь-яких відомостей, які давали б суду підстави сумніватись, що на вказаних фото, які є додатком до висновку експерта, зображено не досліджуваний транспортний засіб. А тому в сукупності наведених вище обставин, суд не вбачає підстав для сумніву, що на зазначених фото зображено саме досліджуваний автомобіль Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 . Доказів протилежного, окрім просто вказання, що сторона відповідача сумнівається, що на них зображено досліджуваний автомобіль, останньою не надано.

З приводу не повідомлення відповідача про час і місце огляду транспортного засобу, який був предметом експертного дослідження, то судом встановлено, що 30 квітня 2024 року позивач надіслав відповідачу засобами електронного зв`язку відповідне повідомлення про огляд транспортного засобу 1 травня 2024 року, що встановлено в судовому засіданні шляхом огляду скріншоту переписки між сторонами, який долучено до відповіді на відзив, а також оглядом телефона позивача, на якому було відповідне повідомлення аналогічне оглянутому скріншоту описаному вище. Судом встановлено, що повідомлення надіслано на номер телефону відповідача, шляхом співставлення номера телефону відповідача повідомленого його представником в судовому засіданні та номера телефону зазначеного в месенджері, через який надсилалось відповідне повідомлення. Відповідні відмітки в месенджері свідчать про прочитання повідомлення адресатом отримувачем. Крім того, згідно з п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року №1335/5/1159) виклик відбувається у разі потреби. Доказів, що відповідач бажала брати участь в огляді транспортного засобу, який був предметом експертного дослідження, стороною відповідача суду не надано.

Визначаючи суму, яка підлягає відшкодуванню у зв`язку з заподіяною шкодою, суд виходить з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що на момент звернення з позовом і часом ухвалення рішення автомобіль Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 невідремонтований, що підтверджено позивачем в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року в справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Отже, відповідач, як особа, яка винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року в справі №565/1210/19 (провадження №61-9485св20) та у постанові від 21 грудня 2020 року в справі №911/286/20.

Верховний Суд в постанові від 12 липня 2023 року в справі №591/1861/22 дійшов висновку, що у випадку відсутності підтвердження вартості проведеного ремонту, такий підлягає зменшенню на суму ПДВ.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач під час розгляду справи не надав належних та допустимих доказів фактичних витрат на відновлення автомобіля після ДТП, натомість підтвердив, що автомобіль ще не відремонтовано.

Враховуючи на ведене відсутні правові підстави для включення у вартість відшкодуванню завданого збитку ПДВ.

З висновку експерта №56 від 14 травня 2024 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням ПДВ становить 160655,5 гривень, а без врахування ПДВ 133879,58 гривень (а.с. 26, 27, сторінки 11, 12 висновку експерта). Величина втрати товарної вартості автомобіля на момент його пошкодження становить 9206,69 гривень.

У постанові Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 (провадження №61-26508св18) зроблено правові висновки щодо відшкодування величини втрати товарної вартості транспортного засобу, які полягають у такому.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

При цьому пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

З огляду на викладене вартість матеріального збитку включає в себе вартість відновлювального ремонту без врахування ПДВ і величину втрати товарної вартості автомобіля Сітроен СЗ д.н.з. НОМЕР_1 , що становить 143086,27 гривень (133879,58 + 9206,69).

Позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 78400 гривень.

Таким чином з відповідача в користь позивача слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП різницю між розміром матеріального збитку та сумою виплаченого страхового відшкодування, що становить 64686,27 гривень.

При цьому розмір франшизи не підлягає відшкодуванню окремо, оскільки суд прийшов до переконання про стягнення різниці між розміром матеріального збитку та сумою виплаченого страхового відшкодування, яке здійснено з врахуванням франшизи.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 1 березня 2021 року в справі №180/1735/16-ц (провадження №61-18013сво18).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі №487/6970/20 (провадження №61-1132св22).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі №487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі №477/874/19 (провадження №14-24цс21).

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року в справі №752/17832/14 (провадження №14-538цс19).

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 40000 гривень, однак не надає жодного належного та допустимого доказу, зокрема відповідного висновку експерта, в підтвердження заявленого розмірі.

Суд погоджується, що внаслідок ДТП і пошкодження транспортного засобу позивача йому була спричинена моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню, однак суд не може погодитись з заявленим розміром такої. Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню, суд враховує, що саме по собі пошкодження автомобіля, який до цього не перебував у ДТП і не можливість користуванням ним протягом тривалого часу створює душевні страждання та певні незручності, що зумовлює зміну привичного способу життя та спричиняє певний дискомфорт, беручи до уваги психологічно-травмуючий фактор (неправомірних дій відповідача), користуючись принципами розумності, співмірності та справедливості, розмір моральної шкоди слід визначити в сумі 10000 гривень, що буде достатнім для розумного задоволення потреб позивача та не призведе до його безпідставного збагачення.

Суд ухвалюючи рішення, також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами в заявах по суті справи, а також в судовому засіданні доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Ухвалюючи рішення у справі у відповідності до статті 141 ЦПК України суд повинен вирішити питання судових витрат.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,4 гривень (а.с. 5, 6).

За подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018 року в справі №761/11472/15 (провадження №61-23674св18)).

Таким чином позивач при зверненні з позовом до суду, беручу до уваги ціну позову, повинен був сплатити 1400,62 гривень, а тому надмірно сплачені кошти в сумі 1023,78 гривень підлягають поверненню йому з державного бюджету України.

Крім того, позивачем понесено витрати пов`язанні з проведенням експертизи в розмірі 7000 гривень, що підтверджується платіжним документом №174804290 від 1 травня 2024 року та договором про виконання судової експертизи №01 від 1 травня 2024 року.

Оскільки суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню в користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становлять 746,86 гривень судового збору та 3732,4 гривень витрат пов`язаних з проведенням експертизи, тобто 53,32% розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 81, 82, 141, 265, 273, 274 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 64686 (шістдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 27 (двадцять сім) копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10000 (десять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 746 (сімсот сорок шість) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок судового збору, 3732 (три тисячі сімсот тридцять дві) гривні 40 (сорок) копійок витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

В задоволені решти вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 1023 (одну тисячу двадцять три) гривні 78 (сімдесят вісім) копійок судового збору сплаченого згідно з квитанцією від 16 травня 2024 року №176533407.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_5 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», місцезнаходження: 79019, м. Львів, вул. Староміська, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30115243.

Суддя: Стрепко Н.Л.