Справа № 451/632/23 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/811/56/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06 червня 2023 року, просив: визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Львівгаз» щодо припинення 04 січня 2021 року газопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 ; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Львівгаз» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 163 929 грн (сто шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 00 копійок); стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Львівгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 450 000 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень.

Позов обгрунтовував тим, що працівниками АТ «Львівгаз» 04 січня 2021 року було складено акт виключення/включення, згідно з яким газопостачання за адресою АДРЕСА_1 було припинено. Причиною припинення газопостачання в зимовий період стало задоволення акта про порушення АТ «Львівгаз» № 006416 від 29.01.2020 року, яке було в подальшому визнане протиправним у справі №451/874/21. Припиняючи 04 січня 2021 року газопостачання до його будинку працівники АТ «Львівгаз» проігнорували ту обставину, що на час припинення газопостачання існувала заборона припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі на період карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни. Внаслідок відключення будинку від газозабезпечення з 04 січня 2021 року та відсутності опалення, були пошкоджені цвіллю стіни у кімнатах будинку, у якому він проживає. У зв`язку з цим, кімнати потребують ремонту. Цей факт підтверджується відповідними фотодоказами. Також, через відсутність газопостачання та мінусову температуру повітря відбулося замерзання внутрішньобудинкових мереж, батарей. Унаслідок цього потріскалися труби та батареї, що спричинило їх подальшу непридатність. Тому він змушений був проводити ремонтно-будівельні роботи, вартість яких складає 163 929 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, звертає увагу суду на те, що з січня 2021 року по березень 2023 року, тобто протягом майже трьох опалювальних періодів, він, будучи людиною похилого віку, був позбавлений звичних комфортних умов життя, залишившись зимою 2021-2023 років без газопостачання, що зумовило додаткові зусилля для організації його життя. Протиправні дії відповідача, які виразилися у порушенні прав споживача, призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації ним побуту, необхідності звернення до суду для відновлення порушеного права. Тобто, йому як споживачу послуг, була завдано моральної шкоди у виді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, що дає йому право на відшкодування такої. Враховуючи тривалість протиправного відключення йому будинку від газопостачання, а також вимоги розумності та справедливості, вважає, що йому завдано моральну шкоду у розмірі 450 000 грн.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Львівгаз» щодо припинення 04 січня 2021 року газопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Львівгаз» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 163 929 (сто шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Львівгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Львівгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на експертизу у розмірі 2555 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 45 ( сорок п`ять) копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4615 (чотири тисячі шістсот п`ятнадцять гривень) 50 копійок.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем Львівгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 1889 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 29 ( двадцять дев`ять) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду оскаржило АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Вважає оскаржуване рішення суду таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд не надав оцінки акту виключення/включення від 10.02.2020 року, відповідно до якого працівниками АТ Львівгаз було виявлено самовільно прокладені газові труби, які змонтував ОСОБА_1 Самовільне виконання таких робіт ОСОБА_1 є несанкціонованим втручанням в роботу газової інфраструктури та було передумовою складання акту про порушення від 29.01.2020 року, що мало наслідком припинення газопостачання до будинку ОСОБА_1 . Отже, газопостачання до будинку було припинено з вини споживача. Зазначає, що позовна вимога про визнання протиправними дій АТ Львівгаз щодо припинення 04.01.2021 р. газопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 не підлягала задоволенню, оскільки її задоволення не сприяє ефективному способу захист , крім того, рішенням суду у справі №451/874/21, АТ Львівгаз вже було зобов`язано відновити газопостачання до житлового будинку ОСОБА_1 , яке було припинено 04.01.2020 року. Під час розгляду даної справи, суд встановив, що АТ Львівгаз мало повідомляти ОСОБА_1 про припинення газопостачання, незважаючи на те, судовим рішенням у справі №451/874/21, яке набрало законної сили, вже було встановлено обставини припинення газопостачання до будинку ОСОБА_1 та надано правову оцінку зазначеним обставинам. Фактично, суд повторно встановив обставини справи та їх оцінив, незважаючи на те, що їм вже була надана оцінка в межах іншої справи. Крім того, апелянт зазначив, що при проведенні експертизи у 2023 році, експерт керувався нормативно-правовим актом, який втратив законну силу ще у 2021 році. Отже, суд встановив обставини на підставі недопустимого доказу. При цьому, поведінка експерта ОСОБА_2 під час проведення судової експертизи, його допиту в суді, а також після допиту була взаємосуперечливою та непослідовною.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» відмовити повністю.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» Турчиняк Я.І. просив апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 просили у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено поняття та види збитків. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно положень ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що 29 січня 2020 року працівниками АТ «Львівгаз» було складено Акт про порушення №20 нас-40/02 (бланк №006416), відповідно до якого, під час перевірки споживача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , були виявлені наступні порушення: «виявлено несанкціонований газопровід, врізаний у ввідний газопровід, прихований у конструкції стіни, використовується для безоблікового споживання газу на опалення та приготування їжі». У пункті №4 Акту про порушення №20 нас-40/02 (бланк №006416) зазначено: «відсутні відповідні засоби для ліквідації несанкціонованого газопроводу, контроль залишаю за собою» (а.с. 18 т.1).

10 лютого 2020 року працівниками АТ «Львівгаз» складено Акт виключення /включення, згідно з яким за адресою АДРЕСА_1 , несанкціонований газопровід було демонтовано (а.с. 19 т.1).

12 березня 2020 року відбулося засідання центральної комісії по розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз». За результатами даного засідання прийнято рішення щодо задоволення Акту про порушення АТ «Львівгаз» №006416 від 29.01.2020 року та донараховано об`єм природного газу (а.с.20-21 т.1).

27 квітня 2020 року АТ «Львівгаз» сформовано рахунок на оплату №60053340 для оплати ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 151 037,97 грн (а.с. 22, 23 т.1).

04 січня 2021 року працівниками АТ «Львівгаз» було складено акт виключення /включення, згідно з яким газопостачання за адресою АДРЕСА_1 було припинено (а.с. 24 т.1).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2022 року у справі № 451/874/21, яке залишене без змін Постановою Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року визнано протиправним та скасовано рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» щодо задоволення Акта про порушення №006416 від 29.01.2020 року, який складений відносно ОСОБА_1 та про донарахування об`єму природного газу та його вартості у розмірі 151 037,97 грн. Зобов`язано АТ «Львівгаз» відновити газопостачання до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . У задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу відмовлено (а.с.34-41 т.1).

Тобто, судовим рішенням у справі №451/874/21 вже було встановлено обставини припинення газопостачання споживачу ОСОБА_1 та надано правову оцінку цим обставинам, зокрема, визнано дії АТ «Львівгаз» щодо припинення 04 січня 2021 року газопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 протиправними та зобов`язано АТ «Львівгаз» відновити газопостачання до вказаного житлового будинку.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, якою врегульовані загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди, суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди; протиправність діяння відповідача; наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача, а також вину заподіювача шкоди.

При цьому, кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

На обґрунтування розміру матеріальної шкоди у розмірі 163 929 грн, позивач надав суду висновок судової будівельно-технічної експертизи №13, складений 25 травня 2023 року судовим експертом Охремчуком О.О.

Як вбачається з висновку експерта, проведеного на замовлення позивача, на вирішення експерта були поставлені наступні питання: 1) Які пошкодження має об`єкт (житловий будинок), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 станом на дату проведення експертизи?; 2) Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, враховуючи вартість придбаних будівельних матеріалів (обладнання) ОСОБА_1 згідно наданих товарних чеків?

На вирішення експерта питання про встановлення причин пошкодження будинку не ставились.

Крім того, на арк. 12 висновку експерта зазначено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень досліджуваної квартири унаслідок залиття в межах даного дослідження визначено за формулою, передбаченою для визначення збитків, пов`язаних з залиттям приміщень (а.с.65 зворот т.1).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що такий висновок експерта підтверджує лише розмір збитків, завданих завданих залиттям, та не встановлює причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженнями будинку позивача та діями АТ «Львівгаз», пов`язаними з відключенням газопостачання до будинку позивача, а відтак не може бути належним доказом у справі.

Оскільки позивачем не доведено належними доказами наявність причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з АТ «Львівгаз» в його користь 163 929 грн матеріальної шкоди відсутні.

Разом з тим, враховуючи, що після неправомірного відключення від газопостачання будинку позивача, такий був позбавлений звичних комфортних умов життя, змушений був застосовувати додаткові зусилля для організації свого побуту в опалювальний період,був змушений звертатися до суду для відновлення порушеного права, виходячи із засад розумності, та справедливості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 25 000 гривень моральної шкоди, яка буде достатньою та справедливою сатисфакцією його моральним стражданням.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій АТ «Львівгаз» щодо припинення 04 січня 2021 року газопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 , то така не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2004 року у справі «Світлана Науменко проти України» (Svetlana Naumenko v. Ukraine), заява № 41984/98, §53).

Згідно із висновком Великої Палати Верховного суду, викладеним у постанові від 02 лютого 2021 року справа № 925/642/19 провадження № 12-52гс20, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальної економії (пункти 5.6, 5.9 постанови ВП ВС, 21.09.2022р. у справі №908/976/19).

Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (пункт 44 постанови ВП ВС, 22.09.2022р. у справі №462/5368/16-ц).

ЄСПЛ зазначає, що сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи (рішення від 24 липня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/99).

Враховуючи, що порушене право позивача на відновлення газопостачання до його будинку вже було поновлене рішенням суду, яке набрало законної сили у справі №451/874/21, при розгляді даного спору у суду не було необхідності повторного встановлення уже встановлених іншим судовим рішенням обставин відключення газопостачання до будинку позивача, а позивачу - домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» задоволити частково.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2023 року в частині визнання протиправними дій АТ «Львівгаз» щодо припинення 4 січня 2021 року газопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 ; стягнення з АТ «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 163 929 гривень та стягнення з АТ «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 витрат на експертизу у розмірі 2555 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 45 (сорок п`ять) копійок скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 червня 2024 року.

Головуючий Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра