Справа № 686/9635/22
Провадження № 2/686/439/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Хмельницької міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про вилучення з Державного земельного кадастру інформації про земельну ділянку, внесення змін до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на гараж, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , Хмельницької міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про вилучення з Державного земельного кадастру інформації про земельну ділянку, внесення змін до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на гараж. Просила: скасувати правовстановлюючі документи ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0412 га кадастровий номер :01:003:0448, що розташована по АДРЕСА_1 , та на гараж по АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0412 га кадастровий номер :01:003:0448, що розташована по АДРЕСА_1 , та на гараж по АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на гараж по АДРЕСА_2 (по АДРЕСА_1 .

На обгрунтування свого позову вказала, що є вона власником 134/400 частки житлового будинку загальною площею 75,3 кв.м, житловою площею 57,8 кв.м, що розташований по АДРЕСА_2 .

Співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_4 (частка 34/400), ОСОБА_5 (частка 34/400), ОСОБА_6 (частка 34/400) та ОСОБА_7 (частка 41/100).

Вказана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 76640200 від 22.12.2016р., сформованим державним реєстратором Павлюк І.І.

З 1995 року вона постійно проживає в будинку по

АДРЕСА_2 , користується земельною ділянкою біля будинку. В 2002 році вона разом з чоловіком вирішили збудувати гараж на земельній ділянці біля будинку по АДРЕСА_2 .

Гараж вона будувала власними силами, допомагав чоловік та частково наймали підсобних робітників. Після завершення будівництва гаража, ним фактично користувалась вона та її чоловік, і продовжуємо користуватися і до теперішнього часу.

Оскільки при будівництві гаража вона не отримала відповідні дозвільні документи, її було притягнуто до адміністративної відповідальності за будівництво гаража по АДРЕСА_2 .

Вказані обставини підтверджуються: актом перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.10.2016р., протоколом про адміністративне правопорушення від 04.10.2016 р.; постановою № 234 по справі про адміністративне правопорушення від 06.10.2016 р., складеними головним інспектором будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області.

На виконання постанови № 234 по справі про адміністративне правопорушення від 04.10.2016р. вона сплатила штраф за будівництво гаража в розмірі 5950,00грн, що підтверджується квитанцією № QS01 від 06.10.2016р.

Власником сусіднього будинку, що фактично розташований з її будинком на одній земельній ділянці, але якому присвоєна адреса АДРЕСА_1 був ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.04.1984р., виданим державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Дулькіною Н.А. за р/н 3-957.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 28.08.2012р., виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Як їй відомо, спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняла ОСОБА_3 .

Навесні 2022 року, з метою оформлення права власності на належні їй земельні ділянки по АДРЕСА_2 вона звернулась до ПП «Діоріт Плюс 1» з заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0191 та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з внесенням відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з видачею витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та передачу її у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також матеріалів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0100 га для будівництва індивідуального гаража.

На її звернення ПП «Діоріт Плюс 1» надало їй відповідь № 72 від 13.04.2022р., якою повідомило про неможливість виготовити документи за її заявою, оскільки згідно інформації, внесеної до Державного земельного кадастру встановлено, що до земельної ділянки площею 0,191 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) відсутній під`їзд та частково накладається земельна ділянка площею 0,0412 га кадастровий номер :01:003:0448 гр. ОСОБА_3 на житловий будинок, АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .Крім того на земельну ділянку площею 0,0100га для будівництва індивідуальних гаражів, на якій розташований побудований гараж гр. ОСОБА_2 , накладається земельна ділянка площею 0,0412 га кадастровий номер :01:003:0448 гр. ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Згідно ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідач ОСОБА_3 , оформивши право власності на земельну ділянку площею 0,0412 га кадастровий номер :01:003:0448, фактично оформила земельну ділянку, частиною якої з 1995 року користуюсь вона, на якій розміщений житловий будинок та гараж, що є її власністю. Будь-яких документів щодо оформлення ОСОБА_3 земельною ділянки вона не підписувала, межі земельної ділянки не погоджувала.

Крім того, їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 зареєструвала право власності на гараж, який будувала вона, та який відповідно є її власністю. Це вище вказаний гараж, за будівництво якого її було притягнуто до адміністративної відповідальності, та за будівництво якого вона сплачувала штраф.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

ОСОБА_3 спірний гараж не будувала та не набула право власності на нього відповідно до правочину, укладеного з власником, яким є вона.

Представник позивача направила до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить: вилучити з Державного земельного кадастру інформацію про земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0448, площею 0,0412 га, що розташована по АДРЕСА_1 , яка була проведена 19.92.2021 року на підставі технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки

гр.. ОСОБА_3 , яка в свою чергу була виготовлена на підставі технічного паспорту на належний їй житловий будинок та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2020 року. Внести наступні зміни до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: вилучити запис про належність на праві власності ОСОБА_3 гаража літера «В», який розташований по

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, який був вчинений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. 12.02.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії 1131, виданого нею 12.02.2014 року. Визнати за ОСОБА_2 право власності на гараж по АДРЕСА_2 (по АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача Хмельницької міської ради до суду не з`явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися, направили до суду заяви про слухання справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_2 є власником 134/400 частки житлового будинку; ОСОБА_4 є власником 34/400 частки житлового будинку, ОСОБА_5 є власником 34/400 частки житлового будинку, ОСОБА_6 є власником 34/400 частки житлового будинку, ОСОБА_7 є власником 41/100 частки житлового будинку загальною площею 75,3 кв.м, житловою площею 57,8 кв.м, що розташований по

АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 76640200 від 22.12.2016 року.

ОСОБА_3 є власником житлового будинку площею 33,8 кв.м., гаража «В», що по АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 229448241 від 23.10.2020 року.

Згідно листа управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.10.2022 року №3084/281-22 земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0448 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 19.02.2021 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки гр.. ОСОБА_3 , яка в свою чергу була виготовлена на підставі технічного паспорту на житловий будинок та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2020 року за гр.. ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта №1043/023 складеного 10 серпня 2023 року: земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0448 площею 0,0412 га, що розташована по АДРЕСА_1 не накладається на житловий будинок загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 57,8 кв.м., господарські будівлі та споруди, що по АДРЕСА_2 , власниками яких є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0448 площею 0,0412 га, що розташована по АДРЕСА_1 накладається на частину (площею 4 кв.м) одноповерхової прибудови з газоблоків до житлового будинку АДРЕСА_2 площею забудови 28 кв.м. та повністю на одноповерхову цегляну господарську будівлю площею забудови 42 кв.м., які знаходяться у користуванні вищезгаданих власників житлового будинку АДРЕСА_2 , але, виходячи з наявних матеріалів справи, побудовані без наявності документів, що дають право на відповідне будівництво та не введені в експлуатацію в установленому порядку. Окремо слід зазначити, що виходячи з наданих на дослідження документів, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0448 не оформлене.

Згідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі статтями 125,126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється в т.ч. у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі

Відповідно до статті 1 Закону №3613-УІ «Про Державний земельний кадастр»: державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За нормами ч. 2 ст. 5 Закону державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

За приписами статті 9 цього Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор, зокрема: перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам.

Статтею 21 Закону №3613-УІ визначено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі: відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених ст.79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

У відповідності до ч.4 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 60, 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051, - запис у поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

За змістом ч.ч.1-2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (ч.1 ст. 125 ЗК).

Згідно з ч.1 ст. 126 ЗК право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За змістом ч.1 ст. 79 ЗК в чинній редакції земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Зі сторони позивача не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що їй виділено у користування земельну ділянку по

АДРЕСА_2 площею 0,0191 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0100 га для будівництва індивідуального гаража та доказів тому, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0448 накладається на 134/400 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 .

А тому твердження позивачки про порушення її права внаслідок оформлення ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, частиною якої вона користується з 1995 року не ґрунтується на достатніх та допустимих доказах.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в задоволенні позовних вимог: вилучити з Державного земельного кадастру інформацію про земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0448, площею 0,0412 га, що розташована по АДРЕСА_1 , яка була проведена 19.92.2021 року на підставі технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки

гр.. ОСОБА_3 , яка в свою чергу була виготовлена на підставі технічного паспорту на належний їй житловий будинок та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2020 року слід відмовити.

Також, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про внесення зміни до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: вилучення запис про належність на праві власності ОСОБА_3 гаража літера «В», який розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, який був вчинений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. 12.02.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії 1131, виданого нею 12.02.2014 року. Визнання за ОСОБА_2 право власності на гараж по АДРЕСА_2 (по АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Порядок набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва врегульований статтею 331 ЦК України, (на яку як на підставу свого позову посилається позивач) за приписами частини другої якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Одночасно частиною 3 статті 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (абзац перший). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Отже, об`єкт незавершеного будівництва за визначенням частини 3 статті 331 ЦК України за своєю правовою природою є сукупністю будівельних матеріалів, які є майном, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво).

Поняття ж самочинного будівництва, правові підстави та умови визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визначені у статті 376 ЦК України, яка унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли вимоги закону та інших правових актів при створенні нової речі (самочинному будівництві) були порушені.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина 2 статті 376 ЦК України). Проте в окремих випадках стаття 376 ЦК України передбачає можливість визнання судом права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Таким чином, поняття "об`єкт незавершеного будівництва" (частина 3 статті 331 ЦК України) та "самочинно збудований об`єкт" (частина 1 статті 376 ЦК України) мають різний правовий статус та відмінне законодавче регулювання.

Чинне законодавство передбачає можливість набуття особою за певних умов права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна за рішенням суду.

У той же час об`єкт незавершеного будівництва є лише сукупністю належних забудовнику будівельних матеріалів і наявність судового рішення про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва не змінює правового статусу такого майна та не перетворює сукупність будівельних матеріалів на новостворену річ - об`єкт нерухомого майна (житловий будинок, будівлю, споруду тощо) в розумінні статті 181 та частини 2 статті 331 ЦК України, оскільки не звільняє забудовника від обов`язку після завершення будівництва (створення майна) ввести його в установленому порядку в експлуатацію в загальному порядку та здійснити державну реєстрацію права власності на новостворене нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, що гараж, який розміщений на земельній ділянці по АДРЕСА_1 є новостворене нею нерухоме майно, введене нею в установленому законом порядку в експлуатацію в загальному порядку, за нею визнано право власності на незавершене будівництво.

Крім того, позивачем не обґрунтовано вимоги в частині визнання права власності за нею на гараж, який розміщений на чужій земельній ділянці (по АДРЕСА_1 ).

За таких обставин суд вважає, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Хмельницької міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про вилучення з Державного земельного кадастру інформації про земельну ділянку, внесення змін до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на гараж задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача;

Керуючись ст.ст. 25, 1218, 1261 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Хмельницької міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про вилучення з Державного земельного кадастру інформації про земельну ділянку, внесення змін до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на гараж відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 11.07.2024 року.

Суддя: О.В.Мазурок