№ 207/2788/24
№ 2-о/207/51/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

за участю

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Кам`янської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду, заявник ОСОБА_2 в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 60 років померла її мати ОСОБА_3 , про що 02 лютого 2022 року складено відповідний актовий запис №292, місце державної реєстрації: Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після померлої залишилися спадщина, до складу якої входить квартира за номером АДРЕСА_1 .

Вказана квартира належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є., а право власності на дану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 27617230).

Вона, бажаючи успадкувати права, що належали її матері, 23 лютого 2024 року звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після матері - ОСОБА_3 .

Але постановою даної контори від 23 лютого 2024 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері з огляду на те, що згідно довідки №001272413, виданої ТОВ «Абонент XXI» міста Кам`янське Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року, встановлено, що померла ОСОБА_3 була зареєстрована з 13 лютого 2007 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , одна.

Заява від ОСОБА_2 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом надійшла до нотаріальної контори 09 лютого 2024 року та зареєстрована в Книзі обліку спадкових справ за №246 (спадкова справа №91/2024), тобто після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця. Документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини спадкоємцем нотаріусу не надані.

На підставі викладеного нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем, на думку нотаріуса, був пропущений встановлений законодавством 6-ти місячний строк на прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

При цьому, на усне посилання ОСОБА_2 на те, що вона строк не пропустила, оскільки на момент смерті постійно проживала зі своєю матір`ю-спадкодавцем, що може бути підтверджено відповідним актом, складеним уповноваженою особою Кам`янської міської ради, нотаріус в усному порядку повідомила, що Кам`янська міська рада або будь-який інший орган місцевого самоврядування, - не має повноважень по встановленню фактів фактичного прийняття спадщини, а дані обставини повинні бути підтверджені судом, в тому числі і на підставі акту про проживання, і в черговий раз було рекомендовано з даним питанням звернутися до суду.

Таким чином, пропуск строку на прийняття спадщини, поряд з відсутністю документів, які б підтверджували факт її прийняття ОСОБА_2 , є підставою для встановлення цього факту в судовому порядку, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини буде підтвердженням того, що спадщина нею була прийнята з огляду на вимоги ч.3 ст.1268 ЦК України, якими визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, встановлення в судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини впливає на спадкові права ОСОБА_2 , а саме: на їх реалізацію, у зв`язку з чим встановлення цього факту необхідно для реалізації можливості заявника отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_3 .

Факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка як було зазначено вище, з 13 лютого 2007 року по день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_2 , - доводиться Актом №997 від 11 квітня 2024 року про проживання на момент смерті.

Проживання ОСОБА_2 разом з матір`ю ОСОБА_3 в період з березня 2021 року по день її смерті обумовлюється тим, що спадкодавиця мала численні захворювання - вона хворіла на кісту підшлункової залози, гострий панкреатит, жовчнокам`яну хворобу, лівобічну пірамідну недостатність, гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом, у зв`язку з чим перебувала на стаціонарних лікуваннях та потребувала постійного медикаментозного лікування, дотримання дієти та обмеження фізичних навантажень, оскільки навіть після мінімальних фізичних зусиль у неї різко погіршувалося самопочуття навіть до втрати свідомості, у зв`язку з чим вона потребувала постійного контролю та сторонньої допомоги.

Заявниця ОСОБА_2 не могла залишитись осторонь від проблем зі здоров`ям своєї матері та покинути її напризволяще та на одинці зі своїми негараздами, у зв`язку з чим часто відвідувала свою матір за місцем її мешкання, а починаючи з березня 2021 року стала постійно проживати разом з матір`ю у належній останній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , та надавала їй необхідну допомогу.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 проживала у квартирі (житлі) за вищевказаною адресою разом з матір`ю на протязі дванадцяти місяців до моменту її смерті, то є всі підстави вважати її такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_3 відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), вона не заявила про відмову від неї.

Сама по собі відсутність реєстрації ОСОБА_2 за місцем проживання її матері не є абсолютним доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, водночас заявником суду надаються докази на підтвердження факту такого проживання.

На підставі зазначеного заявник просила встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені в заяві вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Територіальної громади в особі Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, доповнивши, що просить прийняти рішення по справі відповідно до вимог чинного законодавства України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що заявниця ОСОБА_2 є її племінницею, донькою її рідної сестри ОСОБА_3 . В березні 2021 року ОСОБА_2 переїхала жити до своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 , так як сестра захворіла. Вона часто провідувала свою сестру, та бачила, що її донька ОСОБА_2 живе з нею, доглядає за нею, возить до лікарів на різні консультації та обстеження. Сестру вона провідувала три рази на тиждень. Донька ОСОБА_2 надавала сестрі постійний догляд.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_3 її подруга, вони дружили 20 років. ОСОБА_3 хворіла, з березня 2021 року її здоров`я погіршилось, тому ОСОБА_2 переїхала жити до неї за адресою: АДРЕСА_2 . Ці обставини їй відомі особисто, так як вона провідувала свою подругу кожного тижня. Донька завжди була поруч з матір`ю, постійно проживала з нею, так як ОСОБА_3 погано себе почувала, та потребувала постійного стороннього догляду та перебування з нею рідних людей, які б могли такий догляд надавати.

Допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 серія НОМЕР_2 від 22.12.1992 року, її батьками є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (арк.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , мати заявниці ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 322, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_10 (ар.с.9).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 30 грудня 1995 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 1282, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_13 (арк.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , 15 січня 2005 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 11, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_16 (арк.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_5 , актовий запис № 292 (арк.с. 6).

Судом встановлено, що згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135362189 від 23.08.2018 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1066, виданого 23.08.2018 приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. (арк.с. 8).

Постановою державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори, Трощій Н. від 23.02.2024 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що пропущений строк для прийняття спадщини та не підтверджено факти постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 (арк.с.12).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За частиною 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до довідки ТОВ «Абонент ХХІ» підтверджено факт реєстрації ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 з 13.02.2007 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 (арк.с. 15).

Також заявником доведено, що вона на день смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала разом за однією адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом проживання на момент смерті №997 від 11.04.2024 року, виданим Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Добробут» (арк.с. 13).

Факт того, що ОСОБА_3 мала численні захворювання, а саме вона хворіла на кісту підшлункової залози, гострий панкреатит, жовчнокам`яну хворобу, лівобічну пірамідну недостатність, гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом, у зв`язку з чим перебувала на стаціонарних лікуваннях та потребувала постійного медикаментозного лікування, дотримання дієти та обмеження фізичних навантажень, підтверджується виписками КМП КМР «МЛШМД» із медичної картки стаціонарного хворого (ар.с.16-17).

Від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи, які б підтверджували прийняття спадщини після смерті спадкодавця шляхом постійного проживання на момент відкриття спадщини у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на постанову Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, в якій останній дійшов висновку, що "відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом".

Наведені докази підтверджують той факт, що заявниця постійно проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_3 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем проживання спадкодавця за адресою: АДРЕСА_2 , однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 10, 12, 13, 247, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Кам`янської міської ради, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл. м. Кам`янське, майдан Петра Калнишевського 2, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 17 червня 2024 року.

Суддя І.М. Юрченко