Справа № 635/2927/24
Провадження № 2/635/2712/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.,

секретар судового засідання Макаренко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачкою, який зареєстрований 29 серпня 2009 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №113, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 серпня 2009 між ним і відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу вони мають двох дітей- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю. Сімейне життя між ними не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя і обов`язки, через що в сім`ї виникали часті сварки, поступово вони стали чужими людьми. Можливості зберегти шлюб немає, спільне господарство не ведеться, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач виїхала за кордон, тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивач позовні вимоги підтримав і просив розглядати справу за його відсутності, про що подав до суду заяву. Зазначив, що спір про місце проживання дітей відсутній, діти проживають і залишаться проживати після розірвання шлюбу з матір`ю.

Від відповідачки надійшла до суду заява про визнання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 серпня 2009 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №113. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 29.08.2009 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області).

Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 20.07.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 01.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві)

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, тобто сім`я існує формально і фактично розпалась, що суперечить інтересам сторін.

За домовленістю між сторонами діти залишаться проживати з матір`ю.

Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає, відповідачка позов визнала.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства і інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу клопотань не заявляла.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 76-80, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 29 серпня 2009 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №113- розірвати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Суддя С.А.Лук`яненко