Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2354/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючий-суддя Леньо В.В., секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вилоцька селищна рада Берегівського району, Пийтерфолівська сільська рада Берегівського району, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вилоцької селищної ради Берегівського району, Пийтерфолівської сільської ради Берегівського району, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті, спадкодавець залишила заповідальне розпорядження від 30.05.2018 р. посвідченим секретарем виконкому Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, яким на випадок своєї смерті заповіла двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 , в рівних долях своїй внучці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а житловий будинок з надвірними спорудами та належну до нього земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (попередні адреси « АДРЕСА_3 »), заповіла своєму сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Разом з тим, після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , залишилося неохоплене заповітом нерухоме майно, а саме земельна ділянка площею 0,65 гектарів, на території Петрівської сільської ради, яка належала спадкодавцю, згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV ЗК №002844, виданого на підставі Розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 17 червня 2003 року, №312.

Іншими спадкоємцями не заперечується отримання у власність позивачем ОСОБА_1 , вказаної земельної ділянки, яку не було включено до заповіту.

У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак позивач не зміг пред`явити нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, оскільки оригінал такого, знайдено не було і знайдено лише його їх копію, у зв`язку з чим представити його оригінал нотаріусу не видалось за можливе.

Тому, у зв`язку із відсутністю вищезазначеного оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, нотаріусом позивачу було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник Пийтерфолівської сільської ради Берегівського району, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Вилоцької селищної ради Берегівського району, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у судове засідання не з`явився. заяв. клопотань. заперечень на позов не надав.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 . Як вбачається із Довідки №110 від 19.02.2024 року безпосередньо на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , з нею за адресою АДРЕСА_1 проживав позивач- ОСОБА_1 .

На випадок своєї смерті, спадкодавець залишила заповідальне розпорядження від 30.05.2018 р. посвідченим секретарем виконкому Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, яким на випадок своєї смерті заповіла- двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 в рівних долях внучці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а житловий будинок з надвірними спорудами та належну до неї земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (попередні адреси « АДРЕСА_3 ») заповіла своєму сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Разом з тим, після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , залишилося неохоплене заповітом нерухоме майно, а саме земельна ділянка площею 0,65 гектарів, на території Петрівської сільської ради, яка належала спадкодавцю, згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV ЗК №002844, виданого на підставі Розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 17 червня 2003 року, №312.

Спадкоємців як б мали право на обов`язкову частку, передбачених ст.1241 ЦК України немає.

Позивач як спадкоємець першої черги за законом, у порядку ст.ст. 1268-1270 ЦК України, звернувся до нотаріуса та подав заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Отже, в зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак позивач не зміг пред`явити нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, поскільки оригінал такого, знайдено не було і знайдено лише його їх копію, у зв`язку з чим представити його оригінал нотаріусу не видалось за можливе.

Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у зв`язку із його смертю, а отримати дублікат правовстановлюючих документів на спадкове майно, може лише його власник.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Тому, у зв`язку із відсутністю вищезазначених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусом позивачу було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, що підтверджується відповідною відмовою нотаріуса за №35/01-16 від 21.02.2024 року.

Так дійсно, згідно із вимогами статей 2, 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно є речовим правом, яке підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та виникає з моменту такої реєстрації.

З огляду на положення зазначеного Закону, особа вважається власником об`єкта нерухомості лише тоді, коли у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься відповідний запис про реєстрацію права власності особи на це майно.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересів (ст. 16 ЦК України). Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача у передбачених законом випадках, про визнання правочину недійсним, про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, або про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, про визначення порядку володіння та користування спільним майном, про поділ спільного майна або виділ з нього частки, про виключення майна з опису, про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власності і подібне.

Спадкова земельна ділянка, площею по 0,65 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільського господарського виробництва, що розташована на території Пийтерфоліівської сільської ради Берегівського району, рахується за спадкодавцем ОСОБА_5 , згідно до Державного Акту на право приватної власності, серії IV-ЗК №002844 від 18.06.2003 року.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.(ч.2 ст.1299 ЦК України).

Отже, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на спадкове майно у нотаріуса.

Крім того, Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

В ст. 131 Земельного кодексу України зазначено, що громадяни України, мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Пленум ВСУ у Постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

У відповідності до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.(ч.2 ст.1299 ЦК України).

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленого позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканцем АДРЕСА_4 , (ІПН НОМЕР_1 ), право власності в цілому на земельну ділянку площею 0,65 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пийтерфолвівської (колишньої Петрівської) сільської ради Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області, у порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк

ГоловуючийВ. В. Леньо