Справа № 127/6725/24
Провадження № 2/127/828/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниця в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позов мотивований тим, що 08.08.2015 сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2023 шлюб розірвано. Від сумісного проживання сторони мають 2 спільних малолітніх дітей дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу залишились з позивакою. Питання щодо подальшої участі відповідача в утриманні дітей позивач хоче вирішити в судовому порядку, оскільки відповідач вже три місяці не бажає убрати участь в матеріальному забезпеченні дітей. На підставі вищевикладеного позивач звертається до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі 12000,00 грн, яка підлягає індексації, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття, а також просить стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

08.04.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву. Відповідач позов визнає частково. Вважає, що позов необґрунтований, обставини описані в ньому не відповідають дійсності. Враховуючи матеріальне становище, відповідач зазначив що має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн щомісячно на одну дитину, або ж 4000,00 грн на обох дітей. Крім того просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

23.04.2024 від позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив. У відзиві зазначила, що докази доводи відповідача, викладені у його відзиві на позовну заяву є безпідставними, ґрунтуються на припущеннях, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 08.08.2015 зареєстрували шлюб у Відділлі державної реєстрації актів цивільного стану рєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №163. Від даного шлюбу народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2023 справа №127/6196/23 шлюб між сторонами розірвано.

Діти разом з позивачкою зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання, виданими департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований як фізична особа-підприємець. Види економічної діяльності технічне обслуговування та ремонт автомобілів. Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7) доходи відповідача за період з 2011 по 2022 склали 400 393,00 грн.

Судом оглянуто квитанції, які містяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що відповідач неодноразово здійснював переказ коштів на різні суми. Призначення платежу: аліменти.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України).

Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня встановлено прожитковий мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення. Для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 2563,00 грн. для дітей віком від 6 до 18 років 3196,00 грн.

Зважаючи на положення ст. ст. 141, 180-182 СК України, зокрема про солідарний обов`язок батьків на утримання неповнолітньої дитини суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволеннюі з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 8000,00 грн, яка підлягає індексації, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 28.02.2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч. 3 ст. 141 ЦПК України.

Позивачем заявлено про врахування судових витрат понесених ним (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами. На підтвердження цих обставин суду надано договір-квитанція №24 від 27.02.2024 за змістом якого розмір винагороди за надання правничої допомоги адвокатом Павловою В.Є. по оформленню позовної заяви про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей становить 1500,00 грн.

При розподілі цього виду судових витрат, суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

При визначенні та розподілі судових витрат суд враховує критерії, визначені положеннями ЦПК України: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При цьому враховує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Надаючи оцінку наданим доказам суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, витрати пов`язані із розглядом цієї справи (оформленням позовної заяви), витрати відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням обставин справи та значення його для позивача. Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1500,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 807,47 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80,141,179,180-183 СК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-81,137, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 8000,00 грн, яка підлягає індексації, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 28.02.2024 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 807,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500,00 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 24.06.2024.

Суддя О.О. Жмудь