Справа № 133/112/24
Провадження № 22-ц/801/1604/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 рокуСправа № 133/112/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №133/112/24 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Кондрась Анастасії Олександрівни на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2024 року,яке ухвалила суддя Пєтухова Н.О. в Козятинському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст складено 23 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07 березня 2018 року був зареєстрований шлюб. У шлюбі народилась донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через різні погляди на сімейне життя, та вже тривалий час відсутності спільного проживання, їхні шлюбні відносини припинили своє існування. Вважає, що зберегти сім`ю неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Таким чином, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 березня 2018 року у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Вінницькій області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 31.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2024 рокупозов задоволено.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07 червня 2024 року заяву представника позивача - адвоката Ніколаєвої Г.Г. про виправлення описки в рішенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2024 року залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Кондрась А.О. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним, ухвалене із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а саме судом першої інстанції не було враховано, що у сторін є двоє неповнолітніх дітей. Таким чином, просила змінити рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2024 року, зазначивши, що сторони мають двох спільних дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 березня 2018 року в Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Вінницькій області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07 березня 2018 року. Після реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

До позовної заяви долучено копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позовній заяві зазначено, що дитина, що була народження за час шлюбу проживає з позивачем, перебуває на спільному утриманні сторін. Питання місця проживання дитини та стягнення аліментів будуть вирішуватися шляхом подання окремих заяв до суду.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В п.10 та п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що в описовій частині рішення необхідно, зокрема, вказати: зміст і підстави позовних вимог відповідно до позовної заяви; про внесені зміни підстав чи предмета позову, розміру позовних вимог, якщо вони мали місце, і узагальнено викласти позицію відповідача: чи визнає він позов, а якщо визнає, то повністю чи частково; у разі заперечень - у чому суть заперечень проти позову; пояснення осіб, які беруть участь у справі, висновки органів державної влади або місцевого самоврядування, якщо вони брали участь у справі, а також зазначити докази і обставини, для встановлення яких вони досліджувалися.

У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається в позовній заяві вказано, що у сторін є дочка ОСОБА_2 , а про іншу дитину не зазначено, при цьому, що станом на день звернення з позовом до суду (15 січня 2024 року), сину Філіпу було один рік і чотири місяці ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Проте, інформацію про сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було надано позивачем лише після ухвалення оскаржуваного рішення суду від 23 травня 2024 року, шляхом подання 31 травня 2024 року заяви про виправлення описки у рішенні, і саме до такої заяви було надано відповідне свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 .

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст.13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а саме, що не було враховано, що у сторін є двоє неповнолітніх дітей, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини не були повідомлені позивачем при поданні позову, так і до ухвалення рішення суду.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Кондрась Анастасії Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 липня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Матківська М.В.