ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 212/10157/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Остапенко В.О., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року, яке ухвалено суддею Борис О.Н. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 20 вересня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі за текстом ПрАТ «ЦГЗК») про оскарження акту розслідування групового нещасного випадку, третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 червня 2013 року на території Петрівського кар`єру ПрАТ «ЦГЗК» стався груповий нещасний випадок з двома потерпілими зі смертельним наслідком.

Внаслідок нещасного випадку помер батько позивача ОСОБА_2 , виконуючи обов`язки водія автотранспортних засобів автоколони № 2 автотранспортного цеху ПрАТ «ЦГЗК».

Оскільки позивач є рідним сином померлого, вважає, що повинен був бути повідомлений про засідання комісії відносно розслідування нещасного випадку та запрошений до участі у даній комісії, мав право ознайомитися та отримати Акт за встановленою формою, проте, його права дотримані не були.

В Акті проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 15 серпня 2013 року форми Н-5 нещасний випадок, внаслідок якого помер батько позивача, визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, а його причиною визначено - смерть водія ОСОБА_2 в результаті загального захворювання: гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом, внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_1 з самоскидом БелА3-75131 госп. №230.

Вважає, що в акті міститься недостовірна інформація та його висновки не відповідають обставинам справи, адже не доведений зв`язок між причинами смерті його батька та загальним захворюванням, а також, визначаючи момент смерті ОСОБА_2 , комісія спиралася лише на припущення, а не на факти. Батько позивача хронічних захворювань не мав, щорічно проходив обов`язкові медичні огляди та був визнаний придатним для керування транспортним засобом.

Окрім того зазначає, що щодо причини смерті в документах також існують протиріччя, зокрема в лікарському свідоцтві про смерть №1507/195 від 03 червня 2013 року та в довідці про причину смерті № 1507/195. Також вказує, що комісія при складанні оспорюваного акту посилалася лише на висновок судово-медичної експертизи, яка була проведена в кримінальному провадженні. Проте, в повноваження судово-медичного експерта не входить надання оцінки наявності причинно-наслідкового зв`язку між виробничими факторами та смертю потерпілої особи. Крім того, існують розбіжності в обставинах нещасного випадку, які описані в акті та тим, що зазначено в матеріалах досудового розслідування. Також, комісією не було проведено всебічного розслідування, основним підґрунтям висновків про причини нещасного випадку був висновок СМЕ, який не може врахувати всі чинники, що могли вплинути на даний випадок, важливі виробничі фактори не були враховані під час спеціального розслідування. Висновок СМЕ № 195 також містить багато протиріч та необґрунтовані висновки. Членами комісії взагалі не були досліджені умови праці і виробничого середовища, кількісні і якісні характеристики небезпечних, шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу. У зв`язку з тим, що позивачем було знайдено значну кількість невідповідностей у згаданому вище акті, він вважає необхідним проведення повторного розслідування встановлення істинних обставин смерті свого батька.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд скасувати Акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. у Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК» за формою Н-5 від 15 серпня 2013 року в частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_2 , а також визнати вказаний нещасний випадок у частині, що стосується потерпілого ОСОБА_2 , таким, що пов`язаний з виробництвом.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволений. Скасовано Акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 годині 00 хвилин в Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК» за формою Н-5 від 15 серпня 2013 року у частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_2 . Визнано нещасний випадок, що стався 02 червня 2013 року о 12 годині 00 хвилин в Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК» у частині, що стосується потерпілого ОСОБА_2 таким, що пов`язаний з виробництвом. Стягнуто з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 гривень. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 гривень.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, ПрАТ «ЦГЗК» про оскарження акту розслідування групового нещасного випадку, третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ«ЦГЗК» у відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 179,20 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 2 179,20 гривень.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Повалій О.В., задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК», Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. у Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК», за формою Н-5 від 15 серпня 2013 року в частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_2 , скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК», Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, залишено без змін.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «ЦГЗК», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що відповідно до матеріалів спеціального розслідування групового нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 02 червня 2013 року о 12.00 годині з водієм автотранспортних засобів ОСОБА_2 , працівником ПрАТ «ЦГЗК», наданих представником ПрАТ «ЦГЗК» та приєднаних до матеріалів справи, в протоколі засідання комісії зі спеціального розслідування зазначеного нещасного випадку від 25 липня 2013 року викладена обґрунтована інформація про ознайомлення членів сім`ї загиблих, в тому числі і особисто позивача, присутнього на засіданні комісії, з обставинами, причинами нещасного випадку.

Посилається, що права позивача в частині прийняття безпосередньої участі у засіданнях комісії, висловлення своїх пропозицій, викладення думок щодо обставин нещасного випадку та одержання інформації про хід проведення розслідування були дотримані, а обставини смерті його батька відомими з 2013 року.

Також зазначає, що судом першої інстанції при постановленні рішення не враховано норму п. 54 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань аварій на виробництві», відповідно якої у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку, керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведеного спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1.

Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише в судовому порядку.

Тобто, на переконання ПрАТ «ЦГЗК», розгляд позовної заяви та скасування актів за формою Н-5 та Н-1 перебуває у залежності від наслідків розгляду заяви щодо призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку та результатів його проведення. Повторне чи додаткове розслідування не призначалося, позивач не оскаржував бездіяльність уповноваженого на призначення повторного спеціального розслідування органу у судовому порядку, порядок оскарження акту не дотримано, незгоди з висновками акту не заявляв.

Вказує, що в даному випадку судом встановлені певні обставини нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, умови, причини, винних осіб, чим виконано функції комісії за процедурою, яка суттєво відрізняється від процедури розслідування нещасного випадку.

Звертає увагу, що згідно Постанови Кабінету міністрів України № 1232 від 30 листопада 2011 року суд може встановити факт настання нещасного випадку, проте, не може встановити чи пов`язаний він з виробництвом. Дані повноваження згідно Порядку проведення розслідування покладено на комісію з розслідування нещасного випадку, яку організовує орган Держгірпромнагляду (управління Держпраці) на підставі рішення суду, та саме комісія встановлює чи пов`язаний нещасний випадок з виробництвом чи ні.

Зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 1232 від 30 листопада 2011 року до складу комісії з розслідування повинні входити не тільки представники ПрАТ «ЦГЗК», а й представники інших юридичних осіб, зокрема посадова особа Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Однак, у даній справі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області залучено в якості третьої особи.

Крім цього зазначає, що повноваження комісії з розслідування нещасного випадку припиняються з моменту складення та затвердження акту розслідування.

Оскаржуване рішення не містить зобов`язання когось з`явитися для участі в комісії з розслідування нещасного випадку або зобов`язання утворити нову комісію з розслідування нещасного випадку. Натомість, оскаржуване рішення містить вимогу до ПрАТ «ЦГЗК» та Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області встановити факт нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом в порушення самої процедури розслідування.

Також посилається, що висновок комісії, що нещасний випадок з водієм ОСОБА_2 стався внаслідок його смерті від загального захворювання зроблено на підставі всіх доказів сукупно. Комісія не була обмежена лише одним єдиним доказом, а робила висновки, вивчивши їх у сукупності з іншими доказами, що знаходяться в матеріалах розслідування нещасного випадку.

Крім того, посилається, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що ПрАТ «ЦГЗК» не залишився осторонь від сім`ї потерпілого, що виражалося, насамперед, в підтримці трудовим колективом, у виплаті матеріальної допомоги та відшкодування у 2013 році моральної шкоди шляхом виконання за кошти ПрАТ «ЦГЗК» ремонтних робіт у квартирі сім`ї померлого на загальну суму 239 167, 20 гривень.

В апеляційній скарзі Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 15 серпня 2013 року, що стався 02 червня 2013 року складений на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції проігнорував той факт, що члени комісії не є фахівцями з медичною освітою та не уповноважені робити власні висновки щодо оцінки наявності причинно-наслідкового зв`язку між виробничими факторами та смертю потерпілої особи за відсутності рішень, виданих лікувально-профілактичними закладами. У даному випадку висновки комісії в акті ґрунтуються лише на відомостях та інформації, отриманих від компетентних лікувально-профілактичних закладів у відповідних сферах, як цього вимагало чинне національне законодавство.

Підсумовуючи, зазначає, що суд першої інстанції неправильно витлумачив та застосував норми матеріального права, а саме пп.18 п. 15 та пп. 6 п. 16 Порядку 1232 (який діяв на час події, що відбулася 02 червня 2013 року), судом невірно надано оцінку наданим по справі доказам, неповно та не всебічно з`ясовані обставини у даній справі, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційні скарги позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., просить рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року залишити без змін, апеляційні скарги залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 адвоката Повалій О.В., яка заперечувала проти задовлення апеляційних скарг та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції, представника ПрАТ «ЦГЗК» - адвоката Єгорову О.Ю., яка підтримала доводи апеляційної скарги ПрАТ «ЦГЗК» та просила її задовольнити та не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, представника Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - Котлярову Т.С., яка підтримала доводи апеляційної скарги Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та просила її задовольнити та не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ПрАТ «ЦГЗК», перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційних скарг та відзиву на них, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 червня 2013 року на території Петрівського кар`єру публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» стався груповий нещасний випадок з двома потерпілими зі смертельним наслідком. Внаслідок нещасного випадку помер батько ОСОБА_1 (надалі позивач) - ОСОБА_2 , виконуючи обов`язки водія автотранспортних засобів автоколони №2 автотранспортного цеху ПрАТ «ЦГЗК».

Згідно акту розслідування нещасний випадок стався за наступних обставин : пред початком роботи в зміну з 07 годин 30 хвилин до 19 годин 30 хвилин 02 червня 2013 року водій автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 ОСОБА_2 о 07 годині 30 хвилин отримав від диспетчера автотранспортного цеху ОСОБА_3 подорожній лист № 079793 з завданням на виконання транспортної роботи для забезпечення виконання функцій відділу технічного контролю щодо контролю показників залізної руди, вказівки щодо маршруту мала надавати контролер відділу технічного контролю. Після проходження передзмінного медичного огляду та перевірки технічного стану автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 ОСОБА_2 об 11 годині 00 хвилин під`їхав до адміністративно-побутового корпусу управління Петрівського кар`єру. Контролер відділу технічного контролю Стулій О.І. і геолог Петрівського кар`єру ОСОБА_4 зайняли в автомобілі пасажирські місця.

Після цього водій ОСОБА_2 спрямував автомобіль в Петрівський кар`єр для відбору технологічних проб в вибоях екскаваторів госп. № 10, 22, 32 та на перевантажувальному пункті гор. +110 м Петрівського кар`єру.

У неробочий сектор №1 слідом за кар`єрним самоскидом БелАЗ 75131 госп. №230 на перевантажувальний пункт заїхав автомобіль УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , на передньому пасажирському сидінні знаходилася ОСОБА_5 , а в вантажопасажирському кузові ОСОБА_4 .

Водій автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 ОСОБА_2 , рухаючись по площадці неробочого сектору №1 перевантажувального пункту, за вказівкою контролера ОСОБА_5 , спрямував автомобіль в напрямку природнього валу.

Через деякий час руху без зупинок, згідно акту, у ОСОБА_2 наступила раптова смерть від викликаного загальним захворюванням гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом, що в подальшому було підтверджено висновком СМЕ.

Автомобіль УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 втратив керування, продовжив рух і сталося його зіткнення з кар`єрним самоскидом БелАЗ 75131 госп №230. Безпосередньо перед зіткненням ОСОБА_4 почув, як ОСОБА_5 вигукнула: «Стой! Едет БелАЗ!». Комісія безпідставно визначила, що ОСОБА_2 не здійснював гальмування, не змінював траєкторію руху та не вживав інших можливих заходів по безпечному керуванню автомобіля. Внаслідок зіткнення автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 та самоскиду БелАЗ 75131 госп №230 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які стали причиною смерті при її перевезенні до лікарні. Ушкодження ОСОБА_2 визначено як такі, що нанесені посмертно.

Для визначення причин смерті ОСОБА_2 була проведена судово-медична експертиза (розпочата 03.06.2013 р. закінчена 02.07.2013 р), про що лікарем судово-медичним експертом Шальнєвим О.В. Олександрійського відділення КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» був складений Висновок експерта № 195, в якому зазначена причина смерті водія ОСОБА_2 в результаті гострої ішемії головного мозку внаслідок атеросклерозу судин головного мозку. Згідно Висновку у ОСОБА_2 наступила раптова смерть від викликаного загальним захворюванням гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом.

У зазначеному акті нещасний випадок, внаслідок якого помер батько позивача, визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, а його причиною смерть водія ОСОБА_2 в результаті загального захворювання: гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом, внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 з самоскидом БелАЗ-75131 госп. №230.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування Акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 годині 00 хвилин в Петрівському кар`єрі Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» за формою Н-5 від 15 серпня 2013 року у частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що встановив наявність розбіжностей в акті розслідування групового нещасного випадку, що членами комісії не були досліджені умови праці і виробничого середовища, кількісні і якісні характеристики небезпечних шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, які можливо вплинули на захворювання батька позивача, а також виходив з того, що дійшов висновку про неповноту СМЕ, відсутність належних доказів причини смерті ОСОБА_2 .

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 червня 2013 року на території ПрАТ «ЦГЗК» стався груповий нещасний випадок з двома потерпілими зі смертельним наслідком. Внаслідок нещасного випадку помер батько позивача ОСОБА_2 , який виконував обов`язки водія автотранспортних засобів автоколони № 2 автотранспортного цеху ПрАТ «ЦГЗК».

Згідно Акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 12 серпня 2013 року нещасний випадок стався за наступних обставин:

Перед початком роботи в зміну з 07 годин 30 хвилин до 19 годин 30 хвилин 02 червня 2013 року водій автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 ОСОБА_2 о 07 годині 30 хвилин отримав від диспетчера автотранспортного цеху ОСОБА_3 подорожній лист № 079793 з завданням на виконання транспортної роботи для забезпечення виконання функцій відділу технічного контролю щодо контролю показників залізної руди, вказівки щодо маршруту мала надавати контролер відділу технічного контролю. Після проходження перед змінного медичного огляду та перевірки технічного стану автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 ОСОБА_2 об 11 годині 00 хвилин під`їхав до адміністративно-побутового корпусу управління Петрівського кар`єру. Контролер відділу технічного контролю Стулій О.І. і геолог Петрівського кар`єру ОСОБА_4 зайняли в автомобілі пасажирські місця.

Після цього водій ОСОБА_2 спрямував автомобіль в Петрівський кар`єр для відбору технологічних проб в вибоях екскаваторів госп. № 10, 22, 32 та на перевантажувальному пункті гор. +110 м Петрівського кар`єру.

У неробочий сектор №1 слідом за кар`єрним самоскидом БелАЗ 75131 госп. №230 на перевантажувальний пункт заїхав автомобіль УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , на передньому пасажирському сидінні знаходилася ОСОБА_5 , а в вантажопасажирському кузові ОСОБА_4 .

Водій автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 ОСОБА_2 , рухаючись по площадці неробочого сектору №1 перевантажувального пункту, за вказівкою контролера, ОСОБА_5 спрямував автомобіль в напрямку природнього валу.

Під час руху автомобіля по робочій площадці перевантажувального пункту наступила раптова смерть ОСОБА_2 від викликаного загальним захворюванням гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом, що в подальшому було підтверджено висновком СМЕ та додаткових методів дослідження.

Автомобіль УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 втратив керування, продовжив рух і сталося його зіткнення з кар`єрним самоскидом БелАЗ 75131 госп №230. Безпосередньо перед зіткненням ОСОБА_4 почув, як ОСОБА_5 вигукнула: «Стой! Едет БелАЗ!». Комісія безпідставно визначила, що ОСОБА_2 не здійснював гальмування, не змінював траєкторію руху та не вживав інших можливих заходів по безпечному керуванню автомобіля. Внаслідок зіткнення автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 та самоскиду БелАЗ 75131 госп №230 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які стали причиною смерті при її перевезенні до лікарні. Ушкодження ОСОБА_2 визначено як такі, що нанесені посмертно. (а.с. 11-16 т. 1)

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно акту нещасний випадок, внаслідок якого помер батько позивача, визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, а його причиною смерть водія ОСОБА_2 в результаті загального захворювання: гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом, внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_2 з самоскидом БелАЗ-75131 госп. №230.

Крім цього судом встановлено, що для визначення причин смерті ОСОБА_2 була проведена судово-медична експертиза (розпочата 03 червня 2013 року закінчена 02 липня 2013 року), про що лікарем судово-медичним експертом Шальнєвим О.В. Олександрійського відділення КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» був складений Висновок експерта № 195, в якому зазначена причина смерті водія ОСОБА_2 в результаті гострої ішемії головного мозку в наслідок атеросклерозу судин головного мозку. Згідно Висновку у ОСОБА_2 наступила раптова смерть від викликаного загальним захворюванням гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

За положеннями статті 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладено на власника або на уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування», нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть.

Відповідно до статті 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частинами першою та другою статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Частиною другою статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності, на час настання нещасного випадку та проведення спеціального розслідування була врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі Порядок № 1232).

Порядок № 1232 втратив чинність з 01 липня 2019 року, і з цього часу діє Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (далі Порядок № 337).

Пунктом 48 Порядку № 337 передбачено у разі проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), що вже проводилося на підставі нормативно-правового акта, який на момент проведення повторного розслідування втратив чинність, для визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом застосовується нормативно-правовий акт, під час дії якого вони сталися, а оформлення матеріалів розслідування здійснюється відповідно до вимог цього Порядку.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 1232 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків.

У відповідності до положень пункту 36 Порядку № 1232 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки із смертельними наслідками.

Спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку (пункт 38 Порядку № 1232).

Обов`язки комісії із спеціального розслідування нещасного випадку визначені пунктом 14 Порядку № 1232.

Загальне тлумачення вказаної норми права свідчить про те, що зазначена комісія зобов`язана, зокрема, з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою.

Згідно з пункту 47 Порядку № 1232 за результатами спеціального розслідування складаються акти форми Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом).

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п`яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до підпунктів 1, 18 пункту 15 Порядку № 1232, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1 є, зокрема, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; раптове погіршення стану здоров`я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно де законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку.

У Порядку № 1232 також визначено, що медичний висновок щодо встановлення зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних, шкідливих виробничих факторів, психоемоційних причин або протипоказань за станом здоров`я виконувати роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування або обстеження потерпілого у формі рішення лікарсько-експертної комісії на запит роботодавця та/або голови комісії. У такому запиті та доданих до нього матеріалах повинні міститися необхідні відомості про обставини нещасного випадку, результати дослідження умов праці і виробничого середовища, зокрема кількісні і якісні характеристики небезпечних, шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, які передували настанню нещасного випадку.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що членами комісії взагалі не були досліджені умови праці і виробничого середовища, кількісні і якісні характеристики небезпечних, шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, які можливо вплинули на захворювання ОСОБА_2 . Він ставив під сумнів також і якість медичних оглядів передрейсових так і щорічних, якщо результати оглядів і реальний стан організму ОСОБА_2 різнилися.

Задоволення такого позову само по собі не зобов`язує відповідний уповноважений орган провести повторне розслідування нещасного випадку, а лише надає йому таке право. Також не позбавляється права звернення до уповноваженого органу з відповідною заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку і потерпілий, який може обґрунтовувати таке звернення наявністю судового рішення про скасування судом акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку.

Так, на переконання колегії суддів, в акті розслідування групового нещасного випадку містяться протиріччя та наявні невідповідності обставинам справи, оскільки викладених в акті доказів не достатньо, щоб довести зв`язок між причинами смерті ОСОБА_2 та загальним хронічним захворюванням.

Визначаючи момент смерті ОСОБА_2 , висновки комісії були побудовані на припущення, а не на фактах. Під час дослідження доказів, а саме протоколу огляду місця події (арк. 30 матеріалів спец. розслідування) де зазначено про те, що маються паралельні сліди кочення шин коліс УАЗ, але транспортно-трасологічна експертиза по факту зіткнення, як було встановлено судом під час розгляду справи, не призначалась та не проводилась для визначення даних слідів, а також для визначення механізму зіткнення автотранспортних засобів при ДТП, рівень швидкості автомобілів при зіткненні та динаміку подій ДТП.

Висновки комісії про те, що ОСОБА_2 не здійснював гальмування та не вживав інших можливих заходів по безпечному керуванню автомобіля, так як помер до зіткнення, не обґрунтовані висновками експертизи або іншими належними доказами, а отже ґрунтуються на припущеннях. Крім того, протоколом огляду транспортного засобу УАЗ-3909ВПАХ6, зафіксовані пошкодження рульового управління, причиною зазначено - ДТП, а причини пошкодження гальмівного управління не зазначено, що також є важливою обставиною для встановлення причини нещасного випадку. В матеріалах розслідування, зокрема в акті, не відображено інформацію про вік автомобіля, його постійну експлуатацією в умовах кар`єру, інформацію чи могли мати місце технічні несправності, що мало бути встановлено комісією, адже нещасний випадок полягав у зіткненні двох транспортних засобів.

Акт не містить інформації щодо виробничих чи шкідливих факторів в настанні нещасного випадку, що унеможливлює врахування при формуванні висновків врахування всіх факторів. У висновку СМЕ зазначено що порушення кровообігу головного мозку могла спровокувати висока температура середовища. Проте, членами комісії взагалі не були досліджені умови праці і виробничого середовища, кількісні і якісні характеристики небезпечних, шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, які могли вплинули на захворювання ОСОБА_2 , якщо такі захворювання дійсно були у постраждалого.

В Акті Н-5 на арк.9, 11 зазначено, що вичерпні та остаточні причини нещасного випадку, а також особи, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, будуть встановлені після завершення кримінального розслідування з обов`язковим використанням матеріалів органів розслідування. Однак, жодних остаточних висновків по причинам нещасного випадку так і не було здійснено, не було і враховано висновків при розслідуванні органами поліції, так як жодних документів з кримінального провадження долучено не було. Акт Н-5 було підписано 12 серпня 2013 року, затверджено 15 серпня 2013 року, а кримінальне провадження закрито постановою від 30 серпня 2013 року і після цього жодних дій комісія вже не здійснювала для встановлення остаточного висновку.

Комісія при складанні оспорюваного Акту, обґрунтовуючи причину смерті ОСОБА_2 , посилалася лише на висновок судово-медичної експертизи, яка була проведена в кримінальному провадженні. Проте, в повноваження судово-медичного експерта не входить надання оцінки наявності причинно-наслідкового зв`язку між виробничими факторами та смертю потерпілої особи, оскільки це входить до дискреційних повноважень компетентного органу, який розслідує нещасний випадок, а у разі оскарження такого висновку оцінка надається судом. Тому, експерт не мав повноважень встановити вплив виробничого фактору на захворювання ОСОБА_2 , яке спричинило його смерть.

Для визначення причин смерті ОСОБА_2 була проведена судово-медична експертиза (розпочата 03 червня 2013 року закінчена 02 липня 2013 року), про що лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_7 Олександрійського відділення КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» був складений Висновок експерта № 195, в якому зазначена причина смерті водія ОСОБА_2 в результаті гострої ішемії головного мозку в наслідок атеросклерозу судин головного мозку. Згідно Висновку у ОСОБА_2 наступила раптова смерть від викликаного загальним захворюванням гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом.

Як зазначено у Висновку експерта до даних підсумків експерт прийшов на підставі висновків судово-медичної гістологічної експертизи № 941-42 від 12 червня 2013 року (судово-медичний експерт ОСОБА_8 ) та на підставі висновку судово-медичної токсикологічної експертизи № 2059 від 14 червня 2013 року (судово-медичний експерт Пономарьова А.І.)

Документами, на підставі яких була встановлена причина смерті ОСОБА_2 , була судово-медична гістологічна експертиза, але результати, опис та висновок даного гістологічного дослідження відсутні в матеріалах розслідування нещасного випадку, в матеріалах кримінального провадження та в матеріалах судової справи. Після витребування судом даної експертизи у Кіровоградського обласного бюро СМЕ, установою була надіслана відповідь про неможливість надання висновку експертизи, через пожежу, що сталась у вересні 2020 року при якій був знищені дані документи. Отже, на сьогоднішній день суду неможливо перевірити та переконатись в наявності висновків експертиз, на чому вони ґрунтувались і по яким ознакам, описам та причинам був встановлений саме такий діагноз та причини смерті.

Крім того, судом було встановлено, що у висновку СМЕ судово-медичний експерт роз`яснює, що не може категорично судити про наявність чи відсутність будь-яких захворювань серця та серцевих судин, оскільки на момент проведення судово-медичної експертизи серце ОСОБА_2 доставлено не було. В ході допиту експерта, судово-медичний експерт Олександрійського міжрайонного відділення Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що при наявності всіх органів (а саме серце) при дослідженні, експерти могли прийти до інших висновків ніж ті, що зазначені у висновку.

Експерт зазначив в судовому засіданні, що людина при такому діагнозі не помирає раптово за декілька секунд, для цього необхідний певний проміжок часу між погіршенням здоров`я, запамороченням, втратою свідомості та зупинкою серця і біологічною смертю, що складає не менше 15-20 хвилин. Однак згідно показів свідка ОСОБА_4 та матеріалів справи судом було встановлено, що між активними діями водія ОСОБА_9 при здійсненні повороту автомобіля з головної дороги на площадку неробочого сектору №1 перевантажувального пункту і до зіткнення з самоскидом БелАЗ пройшло всього декілька секунд.

Отже, дійшовши висновку про обґрунтованість доводів позивача відносно того, що спеціальне розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. у Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК», в частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_2 , проведено комісією, яка утворена наказом від 03 червня 2013 року № 65-р Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду, неповно, з порушенням Порядку № 1232, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для скасування акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. в Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК» за формою Н-5 від 15 серпня 2013 року у частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_2 .

Посилання апелянта ПрАТ «ЦГЗК» в апеляційній скарзі на те, що позивач був ознайомлений із оскаржуваним ним Актом нещасного випадку ще в 2013 році спростовуються матеріалами справи, оскільки позивач ознайомився з Актом розслідування нещасного випадку лише в 2021 році, коли в його інтересах адвокат ознайомився з матеріалами кримінального провадження №0000281 за ч.2 ст.286 КК України в Головному управлінні Національної поліції в Кіровоградській області.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги як ПрАТ «ЦГЗК», так і Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про те, що заявлені позивачем вимоги є передчасними, так як не було дотримано порядку, визначеного Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, а позивач до відповідного органу з заявою про призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з водієм ОСОБА_2 спеціальною комісією в іншому складі з підстав невідповідності висновків Акту фактичним обставинам настання нещасного випадку не звертався, оскільки діюче законодавство не перешкоджає зверненню до суду з позовом про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку.

При цьому слід ураховувати, що задоволення такого позову само по собі не зобов`язує відповідний уповноважений орган провести повторне розслідування нещасного випадку, а лише надає йому таке право. Також не позбавляється права звернення до уповноваженого органу з відповідною заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку і потерпілий, який може обґрунтовувати таке звернення наявністю судового рішення про скасування судом акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку.

Посилання апелянта ПрАТ «ЦГЗК» в апеляційній скарзі на те, що оскаржуване рішення не містить зобов`язання когось з`явитися для участі в комісії з розслідування нещасного випадку або зобов`язання утворити нову комісію з розслідування нещасного випадку, не можуть бути підставою для скасування законного рішення, оскільки позивач має право звернення до уповноваженого органу з заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку і таке звернення він може обґрунтовувати наявністю судового рішення про скасування судом акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку.

Посилання апелянта ПрАТ «ЦГЗК» в апеляційній скарзі на те, що висновок комісії, що нещасний випадок з водієм ОСОБА_2 стався внаслідок його смерті від загального захворювання зроблено на підставі всіх доказів сукупно, а комісія не була обмежена лише одним єдиним доказом, а зробила висновки, вивчивши їх у сукупності з іншими доказами, що знаходяться в матеріалах розслідування нещасного випадку спростовуються висновками суду першої інстанції, відповідно до яких члени комісії не дослідили умови праці і виробничого середовища, кількісні і якісні характеристики небезпечних шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, які можливо вплинули на захворювання батька позивача, крім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неповноту СМЕ та відсутність належних доказів причини смерті ОСОБА_2 .

Посилання апелянта ПрАТ «ЦГЗК» в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що ПрАТ «ЦГЗК» не залишився осторонь від сім`ї потерпілого, що виражалося, насамперед, в підтримці трудовим колективом, у виплаті матеріальної допомоги та відшкодування у 2013 році моральної шкоди шляхом виконання за кошти ПрАТ «ЦГЗК» ремонтних робіт у квартирі сім`ї померлого на загальну суму 239 167, 20 гривень не стосуються предмету даного спору.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 червня 2024 року.

Головуючий:

Судді: