Справа №442/4964/24
Провадження №2/442/1246/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В. розглянувши в приміщенні суду в м.Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених сум пенсії, -

в с т а н о в и в :

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсію) у сумі 21550,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.04.2019 перебував ОСОБА_1 , який отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV. Згідно з довідкою медико-соціальної експертної комісії 12 ААА № 850233 від 22.03.2019, відповідачу встановлено третю групу інвалідності з 01.04.2019 по 01.04.2020, у зв`язку із загальним захворюванням. Інвалідність встановлена до 01.04.2019. Відповідно до п. 14-6 розділу IV "Прикінцеві положення" ЗУ №1058, у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. Вказує, що зважаючи на вказану норму закону, ОСОБА_1 було продовжено виплату пенсії по інвалідності в період з 01.04.2020 по 31.03.2021.

Окрім того, вказано, що відповідно до ЗУ "Про загальнообв`язкове державне пенсійне страхування", пенсіонер зобов`язаний своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї, зміну місця проживання та інші обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення. Однак, враховуючи те, що відповідач своєчасно не повідомив про те, що не має наміру повторно проходити медичний огляд та продовжував отримувати пенсію по інвалідності з 01.04.2020 по 31.03.2021, права на отримання якої відповідач не мав, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії в сумі 21550,00 грн. Звертає увагу суду на те, що представник позивача звертався до відповідача з вимогою про повернення надмірно отриманої суми пенсії в добровільному порядку, однак остання не повернула дані кошти, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 18.06.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 04.07.2024, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Згідно з довідкою медико-соціальної експертної комісії 12 ААА №850233 від 22.03.2019, відповідачу встановлено третю групу інвалідності з 01.04.2019 по 01.04.2020, у зв`язку із загальним захворюванням.

Згідно довідки № 195 від 24.03.2024 виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, ОСОБА_1 Міжрайонною спеціалізованою МСЕК не визнаний інвалідом.

Як вбачається із матеріалів справи, за період з 01.04.2020 по 31.03.2021 відповідачу здійснювалась виплата в сумі 21550,00 грн.

На адресу відповідача було направлено вимоги про повернення переплаченої пенсії у розмірі 21550,00 грн., на вказаний банківський рахунок Пенсійного фонду України, однак вказані вимоги були проігноровані.

Згідно зі ст. 30 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.31 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Згідно ст. 34 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення» у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

За приписами ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера та надання недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Стаття 1215 ЦК України передбачає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто законом встановлено два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

З врахуванням обставин, що підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, які у своїй сукупності є достатніми, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо не маючи наміру повторно проходити медичний огляд для продовження групи інвалідності, не повідомив своєчасно про це позивача, у відповідності до ст. 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», та продовжував отримувати виплату пенсії у період з 01.04.2020 по 31.03.2021, тому позов є підставним та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11,76-84, 142, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, ст. 1215 ЦК України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ( , вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016) безпідставно отримані кошти (пенсію) у сумі 21550 (двадцять одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ( , вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016) 3028 грн. 00 коп. понесених витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Дата складення рішення 04.07.2024.

Суддя О.В. Крамар