ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2060/24 Справа № 201/9210/23 Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Барильської А.П., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шпакової Тетяни Сергіївни на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, Вченої ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання протиправним та скасування рішення Вченої ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, наказу в.о. ректора Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, визнання недійсним рішення Вченої ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, Вченої ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування рішення вченої ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, наказу в.о. ректора Придніпровської державної академії будівництва та архітектури та визнання недійсним рішення Вченої ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури.

Позов мотивовано тим, що 21 грудня 2020 року між ДВНЗ ПДАБА та ОСОБА_1 було укладено контракт з директором навчально-наукового інституту №999-н від 21 грудня 2020 року. Відповідно до преамбули контракту та умов п.1.1. Контракту №999-н від 21 грудня 2020 року, ОСОБА_1 призначено на посаду директора Навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій (ННІІОТ), строком з 21 грудня 2020 року по 20 грудня 2025 року. З вказаного часу позивач виконував посадові обов`язки директора ННІІОТ ПДАБА. Навчально-науковий інститут інноваційних освітніх технологій створений наказом ректора Придніпровської державної академії будівництва та архітектури проф. Савицьким М.В. від 01 квітня 2019 року за № 224 та є структурним підрозділом ПДАБА.

30 серпня 2019 року на підставі Положення про Вчену раду Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», наказом ректора Академії в№375 було введено в дію рішення вченої ради від 29 серпня 2019 року, «Про затвердження структури академії», «Про затвердження «Положення про навчально-науковий інститут інноваційних технологій (ННІІОТ) Державного вищого навчального закладу Придніпровська державна академія будівництва та архітектури». 23 лютого 2022 року на підставі Положення про Вчену раду Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», наказом ректора Академії №33 було введено в дію рішення вченої ради від 22 лютого 2022 року, «Про затвердження статуту Академії», «Про затвердження Положення про ННІІОТ». 23 травня 2023 року на засіданні Вченої Ради ПДАБА було прийнято рішення реорганізувати структуру академії наступним чином: ліквідувати навчально-науковий інститут інноваційних освітніх технологій. 25 травня 2023 року наказом в.о. ректора ПДАБА Данішевського В. №236 КО «Про ліквідацію Навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій» постановлено провести реорганізацію структури управління ПДАБА шляхом ліквідації Навчальнонаукового інституту інноваційних освітніх технологій». Пунктом 4 наказу в.о. ректора ПДАБА Данішевського В. №236 КО «Про ліквідацію Навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій» передбачено, начальнику відділу кадрів Прокоф`єву Б.В. перевести співробітників на рівнозначні посади згідно з Додатком №1 до цього наказу та письмово повідомити співробітників, які підлягають скороченню у зв`язку з ліквідацією інституту. Позивач не погоджується з вказаним рішенням Вченої ради та наказом в.о. ректора Академії, вважає, що їх було прийнято з перевищенням повноважень, шляхом підробки результатів голосування членів Вченої ради, з порушенням процедури та норм чинного законодавства. Крім того зазначає про особисту неприязнь керівництва ПДАБА до особи позивача, що також слугувало ліквідації Навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій.

У зв`язку з викладеним просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Вченої Ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури від 23 травня 2023 року, яке оформлено протоколом №12 засідання Вченої ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури за пунктом №5 та яким вирішено реорганізувати структуру академії наступним чином: ліквідувати навчально-науковий інститут інноваційних освітніх технологій. Визнати недійсним рішення Вченої Ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури від 23 травня 2023 року, яке оформлено протоколом №12 засідання Вченої ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури за пунктом за №5 та яким вирішено реорганізувати структуру академії наступним чином: ліквідувати навчальнонауковий інститут інноваційних освітніх технологій та застосувати наслідки недійсності. Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. ректора Придніпровської державної академії будівництва та архітектури Данішевського В. від 25 травня 2023 року №236 КО «Про ліквідацію Навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій», яким постановлено провести реорганізацію структури управління ПДАБА шляхом ліквідації Навчальнонаукового інституту інноваційних освітніх технологій».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що особа, звертаючись до суду повинна визначити цілком конкретний спосіб захисту її прав та законних інтересів, вибираючи, перед усім, з переліку способів захисту прав, передбачених законом та договором, і тільки у випадку, якщо передбачені законом чи договором способи захисту прав є неефективними, застосуванню підлягає інший спосіб захисту права, що не суперечить закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 21 грудня 2020 року між ДВНЗ ПДАБА та ОСОБА_1 було укладено контракт з директором навчально-наукового інституту №999-н від 21 грудня 2020 року.

Відповідно до преамбули контракту та умов п.1.1. Контракту №999-н від 21 грудня 2020 року, ОСОБА_1 призначено на посаду директора Навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій (ННІІОТ), строком з 21 грудня 2020 по 20 грудня 2025 року.

З вказаного часу позивач виконував посадові обов`язки директора ННІІОТ ПДАБА.

Навчально-науковий інститут інноваційних освітніх технологій створений наказом ректора Придніпровської державної академії будівництва та архітектури проф. Савицьким М.В. від 01 квітня 2019 року за № 224 та є структурним підрозділом ПДАБА.

30 серпня 2019 року на підставі Положення про Вчену раду Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», наказом ректора Академії в№375 було введено в дію рішення вченої ради від 29 серпня 2019 року, «Про затвердження структури академії», «Про затвердження «Положення про навчально-науковий інститут інноваційних технологій (ННІІОТ) Державного вищого навчального закладу Придніпровська державна академія будівництва та архітектури».

23 лютого 2022 року на підставі Положення про Вчену раду Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», наказом ректора Академії №33 було введено в дію рішення вченої ради від 22 лютого 2022 року, «Про затвердження статуту Академії», «Про затвердження Положення про ННІІОТ».

23 травня 2023 року на засіданні Вченої Ради ПДАБА було прийнято рішення реорганізувати структуру академії наступним чином: ліквідувати навчально-науковий інститут інноваційних освітніх технологій.

25 травня 2023 року наказом в.о. ректора ПДАБА Данішевського В. №236 КО «Про ліквідацію Навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій» постановлено провести реорганізацію структури управління ПДАБА шляхом ліквідації Навчальнонаукового інституту інноваційних освітніх технологій». Пунктом 4 наказу в.о. ректора ПДАБА Данішевського В. Наказом №236 КО «Про ліквідацію Навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій» передбачено, начальнику відділу кадрів Прокоф`єву Б.В. перевести співробітників на рівнозначні посади згідно з Додатком №1 до цього наказу та письмово повідомити співробітників, які підлягають скороченню у зв`язку з ліквідацією інституту.

Звертаючись із вказаним позовом до суду позивач наголошує, що внаслідок ліквідації ННІІОТ, яка була проведена керівництвом Академії, порушуються трудові права працівників ННІІОТ, в тому числі та невиключно права та інтереси керівника ННІІОТ ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що особа, звертаючись до суду повинна визначити цілком конкретний спосіб захисту її прав та законних інтересів, вибираючи, перед усім, з переліку способів захисту прав, передбачених законом та договором, і тільки у випадку, якщо передбачені законом чи договором способи захисту прав є неефективними, застосуванню підлягає інший спосіб захисту права, що не суперечить закону. З огляду на призначення способів захисту права, останні потрібно розглядати, як конкретні правові можливості (засоби) для захисту та відновлення порушених прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.

Відповідно до статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Враховуючи правову позицію висловлену Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в Ухвалі від 28 січня 2009 року у справі № 6-14292св08, нормами трудового законодавства не передбачено право суду перевіряти доцільність скорочення працівників, оскільки власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників, ці питання стосуються суто внутрішньої господарської діяльності окремого суб`єкта господарювання і не є предметом доказування у судових спорах.

У зв`язку з чим, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на те, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту його прав, оскільки він оскаржив рішення Вченої Ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури від 23 травня 2023 року, яке оформлено протоколом №12 засідання Вченої ради Придніпровської державної академії будівництва та архітектури за пунктом №5, яким вирішено реорганізувати структуру академії шляхом ліквідації навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій та просить визнати його недійсним, а також просить визнати протиправним та скасувати наказ в.о. ректора Придніпровської державної академії будівництва та архітектури Данішевського В. від 25 травня 2023 року №236 КО «Про ліквідацію Навчально-наукового інституту інноваційних освітніх технологій», яким постановлено провести реорганізацію структури управління ПДАБА шляхом ліквідації Навчальнонаукового інституту інноваційних освітніх технологій», що стосується виключно внутрішньої господарської діяльності ПДАБА, який самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, а суд не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність і правомірність скорочення чисельності або штату працівників.

У випадку, якщо особою обраний не правильний спосіб захисту права, що не відповідає обставинам та характеру порушення її прав, це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шпакової Тетяни Сергіївни - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська

Е.Л. Демченко