ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/554/24
номер провадження 2-о/695/48/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

представника заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноші у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_2 із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нова Гребля, Золотоніського району, Черкаської області, є рідним дідом заявниці та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Москва РФ є рідною бабою заявниці.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний дід заявниці ОСОБА_3 , який проживав у с. Нова Гребля, Золотоніського району, Черкаської області. Пізніше ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба заявниці ОСОБА_4 . Після смерті діда та баби відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок, що розташовані в межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Заявниця прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в актовому записі про народження батька заявниці записано ОСОБА_5 , в цьому актовому записі у графі мати вказано ОСОБА_4 , а у графі батько ОСОБА_3 . У свідоцтві про смерть батька заявниці зазначено ОСОБА_6 . Крім цього у свідоцтві про смерть діда та баби вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказана помилка в написанні прізвищ « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 » виникла внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської на українську мову та не дає можливості встановити факт родинних відносин та належним чином оформити свої спадкові права. Виправити дану помилку у відділі РАЦС, а також отримати свідоцтво про народження батька та свідоцтво про смерть діда не має можливості, бо на померлих осіб зміни до актового запису не вносяться і актові записи видаються тільки родичам, а іншим чином внести зміни, як і встановити факт родинних відносин заявниця немає можливості.

Ухвалою суду від 16.02.2024 відкрито провадження у справі за даною заявою.

03 травня 2024 року, на виконання ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2024, приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченок Сергієм Валерійовичем надано копію спадкової справи за №35/2014, заведеної після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини 22.02.2014 звернулася громадянка РФ ОСОБА_9 .

Також у матеріалах спадкової справи за №35/2014 наявна довідка виконавчого комітету Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 194 від 11.04.2017 про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був постійним жителем села та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено у вказаній довідці на день смерті ОСОБА_3 проживав за вищевказаною адресою разом з дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З наявних у матеріалах спадкової справи за №35/2014 свідоцтва про смерть та довідки про смерть №4163 від 30.08.2013, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Москві РФ.

Докази звернення заявниці з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (Кузьмінічни), а так само постанова нотаріуса про відмову у вчинення відповідної нотаріальної дії у спадковій справи за №35/2014 відсутні.

У судове засідання з розгляду даної справи, призначене на 09 год 30 хв 20.06.2024 прибув представник заявниці адвокат Бочаров Олександр Михайлович.

Заінтересована особа Піщанська сільська рада, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду даної справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про причини такої неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази про наявність у даному випадку спору про право, судом поставлено на обговорення питання щодо залишення даної заяви без розгляду.

Представник заявниці у судовому засіданні категорично заперечував щодо залишення заяви без розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявниці, враховуючи підстави для звернення до суду з даною заявою, суд зазначає про таке.

За змістом частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорених прав.

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значимість, і які визначаються такою суттєвою ознакою як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Відтак, слід враховувати не тільки конкретну мету встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню у судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 (справа № 522/11740/14-ц, провадження № 61-19160св18), від 27.06.2018 (справа №522/10696/17, провадження № 61-12109св18), від 31.10.2018 (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.03.2021 (справа № 643/14985/18-ц).

Також, згідно з правовою позицією викладеною у Постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі 205/6338/21 під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

При цьому пунктом першим Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язано із вирішенням спору про право.

Звертаючись з даною заявою до суду у порядку окремого провадження, ОСОБА_2 просить встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нова Гребля, Золотоніського району, Черкаської області, є рідним дідом заявниці та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Москва РФ є рідною бабою заявниці.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний дід заявниці ОСОБА_3 , який проживав у с. Нова Гребля, Золотоніського району, Черкаської області. Пізніше ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба заявниці ОСОБА_4 . Після смерті діда та баби відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок, що розташовані в межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Заявниця прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в актовому записі про народження батька заявниці записано ОСОБА_5 , в цьому актовому записі у графі мати вказано ОСОБА_4 , а у графі батько ОСОБА_3 . У свідоцтві про смерть батька заявниці зазначено ОСОБА_6 . Крім цього у свідоцтві про смерть діда та баби вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказана помилка в написанні прізвищ « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 » виникла внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської на українську мову та не дає можливості встановити факт родинних відносин та належним чином оформити свої спадкові права. Виправити дану помилку у відділі РАЦС, а також отримати свідоцтво про народження батька та свідоцтво про смерть діда не має можливості, бо на померлих осіб зміни до актового запису не вносяться і актові записи видаються тільки родичам, а іншим чином внести зміни, як і встановити факт родинних відносин заявниця немає можливості.

Також у заяві зазначено та стверджено представником заявниці, що встановлення даного факту родинних відносин з померлими бабою та дідом необхідне заявниці для оформлення спадщини на спадкове нерухоме майно.

03 травня 2024 року, на виконання ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2024, приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченок Сергієм Валерійовичем надано копію спадкової справи за №35/2014, заведеної після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини 22.02.2014 звернулася громадянка РФ ОСОБА_10 .

Також у матеріалах спадкової справи за №35/2014 наявна довідка виконавчого комітету Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 194 від 11.04.2017 про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був постійним жителем села та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначено у вказаній довідці на день смерті ОСОБА_3 проживав за вищевказаною адресою разом з дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З наявних у матеріалах спадкової справи за №35/2014 свідоцтва про смерть та довідки про смерть №4163 від 30.08.2013, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Москві РФ.

При цьому статтею 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №584/639/19 (провадження №61-10930св20) зазначено, що: «за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Цивільним законодавством не передбачено обмеження строку, у який спадкоємець, що прийняв спадщину, може зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку або звернутись до суду за захистом свого права, а тому підстави для застосування позовної давності до спірних правовідносин відсутні».

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 18.08.2021 у справі №543/994/17, та у постанові від 03.11.2021 у справі № 452/938/18.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином, на підставі викладеного вище, вбачається, що звернення заявниці із даною заявою у порядку окремого провадження впливає на права та законні інтереси особи, яка, на відміну від заявниці, прийняла спадщину ОСОБА_10 .

Докази звернення заявниці з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (Кузьмінічни), а так само постанова нотаріуса про відмову у вчинення відповідної нотаріальної дії у спадковій справи за №35/2014 відсутні.

Жодних доказів того, що у заявниці виникли перешкоди в оформленні спадщини в нотаріальному порядку суду не названо та не надано.

Доказів того, що заявниця зверталась до нотаріуса та їй відмовлено з підстав зазначених у заяві, до заяви не додано.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови у письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, виникають підстави для звернення до суду за захистом своїх прав. У протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Відповідно до гл. 13 п. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі Порядок № 296/5), нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства (гл.13 п.3 Порядку 296/5).

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії оформлюється постановою, в якій викладаються мотиви її прийняття, що і надає можливість її подальшого оскарження.

Відсутність такої постанови свідчить про відсутність у заявниці порушеного права та відсутність підстав для звернення до суду за захистом своїх прав саме з такими вимогами.

Також суд бере до уваги, що заявниця звернулась з даною заявою до суду більш ніж через 10 років після смерті спадкодавиці, при цьому не порушує питання щодо поновлення строку на прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду наведеної у постанові від 15.07.2020 у справі № 759/3515/19 (провадження № 61-6701св20) належними відповідачами у спорах про призначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлений законом строк, а не органи місцевого самоврядування.

Суд звертає увагу заявниці, що використання інституту окремого провадження з метою встановлення преюдиційних обставин для вирішення спору в порядку позовного провадження не передбачено вимогами ЦПК України та не гарантовано заявнику.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи наведені вище встановлені судом фактичні обставини, оскільки з даної заяви вбачається спір про право, який повинен розглядатися у порядку позовного провадження, дана заява не може бути розглянута у порядку окремого провадження, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що справу за даною заявою належить залишити без розгляду

Залишення заяви без розгляду не позбавляє заявницю права, передбаченого ст.3 ЦПК України, звертатися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав в позовному провадженні з залученням до справи тих осіб, на права та обов`язки яких може вплинути вирішення спору.

Керуючись ст. 13, 257, 258, 259, 260, 261, 294, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Повний текст ухвали складений 24.06.2024.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська