Номер провадження 2/754/793/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

представника позивача Роспотнюка В.О. ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. про визнання права власності на 1/2 частки квартири в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О., в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на нерухоме майно, а саме на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Під час підготовчого розгляду справи за клопотанням позивача змінено неналежного відповідача Деснянську районну в місті Києві державної адміністрації на належного - Київську міську раду.

Також стороною позивача було подано заяву про зміну предмета позову, яка прийнята судом до розгляду, та в якій позивач просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за правом спадкової трансмісії за законом після смерті ОСОБА_4 .

Вимоги позивача мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 останній перебував у процесі прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , як його двоюрідний дід. До спадкової маси після померлого ОСОБА_4 належить, зокрема, квартира АДРЕСА_1 , яка належала останньому на праві власності.

ОСОБА_2 , у порядку спадкової трансмісії прийняв право на спадщину від померлого ОСОБА_3 , який у свою чергу прийняв спадщину, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та яка належала на праві власності померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2015, однак не встиг оформити своїх прав.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.07.2023, державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що у спадкоємця відсутні оригінали правовстановлюючих документів про право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 , а саме оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради 05.11.1999, розпорядження № 4102.

Позивач вважає законними свої вимоги щодо визнання за ним права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за правом спадкової трансмісії за законом після смерті ОСОБА_4 .

Відзив на позовну заяву

Представник Київської міської ради просить суд ухвалити рішення згідно з нормами чинного законодавства, зазначаючи, що спадкову трансмісію не можна ототожнювати зі спадкуванням за правом представлення. Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший в три місяці, він подовжується до трьох місяців. Отже, якщо спадкоємець, закликаний до спадкування за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, але до закінчення шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, в цьому випадку належне спадкоємцю право на спадщину разом з іншими його правами і обов`язками переходить до його спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкової трансмісії видається за місцем відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 липня 2023 року державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця на частину квартири АДРЕСА_1 .

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі.

18 жовтня 2024 року від представника Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила суд замінити первісного відповідача Деснянську районну в місті Києві державної адміністрації на належного - Київську міську раду.

24 жовтня 2023 року від позивача надійшло клопотання про заміну відповідача, в якому позивач просить замінити первісного відповідача Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію належним відповідачем - Київською міською радою.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року клопотання відповідача, Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про заміну відповідача залишено без розгляду. Клопотання позивача, ОСОБА_2 , про заміну відповідача задоволено. Замінено первісного відповідача, Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію, у справі № 754/14237/23 на належного відповідача: Київську міську раду.

18 грудня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради.

28 лютого 2024 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року заяву про зміну предмета позову, подану представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Роспотнюком Владиславом Олександровичем, прийнято до розгляду. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на заяву про зміну предмета позову. Клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Роспотнюка Владислава Олександровича про витребування доказів задоволено. Витребувано з Першої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 831/2015, заведеної після померлої ОСОБА_5 . Витребувано від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 90/2020, заведеної після померлого ОСОБА_4 ; належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 948/2021, заведеної після померлого ОСОБА_3 .

26 березня 2024 року від Першої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 831/2015, заведеної після померлої ОСОБА_5 .

29 березня 2024 року від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 948/2021, заведеної після померлого ОСОБА_3 .

29 квітня 2024 року від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 90/2020, заведеної після померлого ОСОБА_4 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та третя особа до суду не з`явилися, клопотання про відкладення судового розгляду не заявлялося. Відповідач та третя особа повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронного кабінету, які містяться в матеріалах справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради 05.11.1999, на підставі розпорядження № 4102 від 05.11.1999 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 174 т. І).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , актовий запис про смерть № 7393 від 27.04.2015, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.04.2015, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 163 т. І). ОСОБА_5 була матір`ю ОСОБА_4 .

Після смерті матері ОСОБА_4 успадкував, у тому числі частки квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 31,4 кв.м.), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.11.2015 (а.с. 192 т. І).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 764 від 01.04.2020, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 1 від 07.04.2020 (а.с.116 (на звороті), 117 т. І).

07 квітня 2020 року за заявою ОСОБА_3 № 238 Третьою київської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 90/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . ОСОБА_4 був двоюрідним онуком ОСОБА_3 .

Із заявою щодо прийняття майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 до Третьої київської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_6 (заява від 14.04.2020, надійшла 06.06.2020 № 341). Листом № 936/02-14 від 30.07.2020 державний нотаріус Третьої київської державної нотаріальної контори повідомила ОСОБА_6 , що нею не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини щодо майна ОСОБА_4 . ОСОБА_6 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою про встановлення юридичного факту. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.12.2020 у справі № 754/12108/20 позовну заяву ОСОБА_6 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Також до Третьої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_7 (заява № 509 від 21.08.2020). Листом № 1148/02-14 від 21.08.2020 державний нотаріус Третьої київської державної нотаріальної контори повідомила ОСОБА_7 , що ним не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини щодо майна ОСОБА_4 . ОСОБА_7 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.06.2021 у справі № 755/17544/20 заяву ОСОБА_7 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Крім того, до Третьої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_8 (заява від 01.10.2020). Листом № 05/02-14 від 08.01.2021 державний нотаріус Третьої київської державної нотаріальної контори повідомив ОСОБА_8 , що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини щодо майна ОСОБА_4 . Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27.12.2022 у справі № 754/17588/20, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 08.06.2023, у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту та визнання спадкоємцем відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , актовий запис про смерть № 1958 від 29.10.2021, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 29.10.2021, виданим Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

30 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_2 № 3078 Чотирнадцятою київської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 948/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 . ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 .

Також у вказаній заяві зазначено, що спадкоємцями за законом є дружина померлого - ОСОБА_9 та син померлого - ОСОБА_10 .

Заявами від 14.06.2022 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовились від права на прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

19.07.2023 ОСОБА_2 подав заяву до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори в рамках спадкової справи № 948/2021, в якій зазначає, що на день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, що складається, в тому числі з квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого був його двоюрідний дід - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Майно позивач приймає (а.с. 88 т. ІІ).

19.07.2023 державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 7-203, на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Квартира складається з однієї кімнати: загальною площею - 31,4 кв. м., житловою площею - 15,5 кв. м. 1/2 частина квартири належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою 09 листопада 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7-514, Дублікат якого виданий Першою київською державною нотаріальною конторою 27 травня 2020 року зареєстрованого в реєстрі за № 7-128 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером запису про право власності: 11959285 від 09 листопада 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого був його двоюрідний дід - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 89 т. ІІ).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1971/02-31 від 19.07.2023, державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки документи, які посвідчують право власності спадкодавця на частину квартири АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 92 т. ІІ).

Норми права та мотиви суду

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Таким чином, спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті (трансмітент), до його спадкоємців (трансміссар), тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.

Об`єктом спадкової трансмісії є суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини, що не було реалізоване спадкоємцем у зв`язку з його смертю.

До трансміссара переходить лише можливість прийняття спадщини або відмовитися від її прийняття, якою особа може скористатися, а не безпосередньо спадкове майно. Перехід же спадкового майна є наслідком реалізації права на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. Не належить до об`єкта спадкової трансмісії право на прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті трансмітента, адже це є самостійним суб`єктивним правом, відмінним від права на прийняття спадщини після смерті першого спадкодавця. У разі застосування механізму спадкової трансмісії мають місце дві спадщини, що відкрилися: 1) після смерті спадкодавця та 2) після смерті трансмітента.

Трансміссар має право на прийняття спадщини в порядку трансмісії та спадщини, що відкрилася після трансмітента. Це два самостійних суб`єктивних цивільних права, які можуть бути реалізовані незалежно одне від одного. Спадкоємці трансмітента можуть прийняти спадщину в порядку спадкової трансмісії і відмовитися від прийняття спадщини або, навпаки, можуть прийняти спадщину після смерті трансмітента і відмовитися від прийняття спадщини, що відкрилася у зв`язку зі смертю першого спадкодавця. Дії трансміссарів у цих двох самостійних правовідносинах незалежні та мають різні правові наслідки.

Таким чином, перехід права на прийняття спадщини відповідно до статті 1276 ЦК України не є компонентом спадщини, що відкрилася після смерті трансмітента. Трансміссар, здійснюючи право на прийняття спадщини, набуває спадкової маси не від трансмітента, який так і не встиг її прийняти, а від першого спадкодавця. Утім до трансміссара переходить право не лише прийняти спадщину, а й відмовитися від її прийняття, адже спадкоємець завжди має варіантність поведінки - він не зобов`язаний набувати тих прав і обов`язків, що мав за життя спадкодавець та які не припинилися внаслідок його смерті.

Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 720/2683/19 та від 28 лютого 2024 року у справі № 495/6360/19.

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповіту не залишив. Спадкоємцем ОСОБА_4 був його двоюрідний дід ОСОБА_3 , за заявою якого Третьою київської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 90/2020. Інші спадкоємці щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відсутні.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , заповіту не залишив.

З матеріалів спадкової справи № 948/2021 вбачається, що єдиним спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 є його син - ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , а також прийняв спадщину в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_4 .

До спадкової маси після смерті ОСОБА_4 , яку мав успадкувати ОСОБА_3 , зокрема, входить квартира АДРЕСА_1 , 1/2 частина якої належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2015, та частина на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради 05.11.1999, виданого на підставі розпорядження № 4102 від 05.11.1999.

ОСОБА_2 успадкував частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2015, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 7-203, від 19.07.2023.

Водночас, державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради 05.11.1999, виданого на підставі розпорядження № 4102 від 05.11.1999 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

А у разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Позивач не може оформити право власності на частину квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документа, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись майном. Позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що позовна вимога про визнання за позивачем права власності на частину квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за правом спадкової трансмісії за законом після смерті ОСОБА_4 , яку мав успадкувати ОСОБА_3 , ґрунтується на чинному законодавстві, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. про визнання права власності на 1/2 частки квартири в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за правом спадкової трансмісії за законом після смерті ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , код РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - Київська міська рада, , місце знаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Третя особа - державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О., місце знаходження: м. Київ, пр. Правди, 33.

Повний текст рішення складено та підписано 28.06.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак