Справа № 752/7887/24
Провадження 2-з-47/24
ухвала

Іменем України

26 червня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.,

при секретарі Сікорській М.А.

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Горбач Ігор Володимирович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Горбач Ігор Володимирович звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в якій просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та на рухоме чи нерухоме майно ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) в межах суми позову у розмірі 5 560 923, 73 грн. до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Обґрунтовуючи заяву, позивач зазначає, про існування реальної загрози відчуження придбаного за його грошові кошти наданні за борговою розпискою нерухомого майна, а також передача власних грошових коштів іншому невстановленому колу осіб з метою уникнення від виконання зобов`язань, що в подальшому може привести до унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, оскільки будинок, який був придбаний відповідачами за його грошові кошти виставлений на продаж.

Розгляд заяви здійснюється без виклику сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Перевіривши та дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

25.03.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 140 000 (сто сорок тисяч) доларів США, де Позивач це Позикодавець, а Відповідач - 1 - позичальник. Договір позики було укладено у письмовій формі, підтвердженням чого відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, є боргова розписка.

Відповідно до змісту розписки, Позивач передає, а Відповідач - 1 приймає у власність грошові кошти на купівлю житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Борговою розпискою визначено момент повернення позичених коштів - за вимогою Позикодавця, тобто Позивача.

Відповідно до умов про порядок повернення боргу, які були викладені у борговій розписці, Позивачем 14.06.2023 року було надіслано вимогу до Відповідача-1 про повернення позики. Натомість, Відповідачем 1 було проігноровано вказану вимогу.

Крім того, відповідно до наявної інформації, що перебуває у володінні Позивача, куплений будинок визнано спільною сумісною власністю Відповідача - 1 та його колишньої дружини - ОСОБА_3 (далі - Відповідач-2), з якою вони спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 14.07.2007 року. Вказана обставина визнана рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі №372/1817/16-ц від 24.04.2017 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду та постановою касаційного суду. Крім того, у вказаній судовій справі, було підтверджено той факт, що вказані грошові кошти за борговою розпискою були використані Відповідачем 1 для придбання вказаного житлового будинку.

Від моменту пред`явлення Позивачем вимоги про повернення позики, та моменту подачі позовної заяви пройшов майже рік, що знову ж демонструє, намагання Відповідачів уникнути виконання зобов`язання за договором позики.

Позичені грошові кошти Відповідач-1 та Відповідач-2, які знаходилися в період фактичних шлюбних відносин, придбали будинок в інтересах подружжя - для придбання спільного будинку. В Постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі №6-486цс16 зазначено, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержане за рахунок останніх майно, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Отже, оскільки вказаний житловий будинок було визнано в судовому порядку спільною сумісною власністю подружжя, сума, надана під боргову розписку Відповідачу-1, є також спільним зобов`язанням (боргом) подружжя Відповідача-1 та Відповідача-2.

Таким чином, сума боргу, повинна бути стягнута з Відповідача - 1 та Відповідача - 2 солідарно.

Позивач вважає, що до розгляду даного позову, без вжиття відповідних заходів забезпечення позову, для Позивача можуть настати негативні наслідки, які значно ускладнять (можливо навіть унеможливлять) виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених інтересів Позивача, як позикодавця, який вимагає звернення стягнення позики, оскільки наявний ризик відчуження Відповідачем 1 та Відповідачем 2 наявного нерухомого майна, зокрема для придбання якого й була надана Позивачем Відповідачу 1 позика, а також наявний ризик виведення грошових коштів із рахунків відповідачів з метою уникнення виконання зобов`язання.

Це свідчить про обґрунтованість тверджень позивача про велику ймовірність вчинення відповідачками дій, направлених на ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, зі змісту пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) або повернення майна чи про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору. Близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 у справі № 911/527/19.

У свою чергу, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Це свідчить про обґрунтованість тверджень позивача про велику ймовірність вчинення ОСОБА_4 дій, направлених на ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Таким чином, єдиним належним та співмірним заходом забезпечення позову є накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та на рухоме чи нерухоме майно ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) в межах суми позову у розмірі 5 560 923, 73 грн. до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Суд вважає, що доводи заявника про можливість утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду, є обґрунтованими, оскільки не вжиття таких заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім того, суд вважає, що вказані заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник є співмірними з позовними вимогами.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та на рухоме чи нерухоме майно ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) в межах суми позову у розмірі 5 560 923, 73 грн. до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Боржник-1 (відповідач-1): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Боржник-2 (відповідач-2): ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя М.В. Кравченко