У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І., розглянувши заяву Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна,

Встановив:

09 липня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна.

Ознайомившись з даною заявою, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 1 ст. 299 ЦПК України, справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Проте заявником не залучено особу, щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною, а саме ОСОБА_1 .

З огляду на заявлені вимоги, в цій справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен мати процесуальний статус особи, щодо якої розглядається питання про визнання його недієздатним відповідно до вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України, та з метою дотримання його прав йому має бути надано копію поданої до суду заяви та доданих до неї належним чином завірених документів.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У порушення наведеної норми заявником не зазначена наступна інформація, а саме: реєстраційний номер облікової картки платника податків заінтересованої особи ОСОБА_2 (за його наявності) або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості заявнику відомі); відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи.

Крім того, всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За положеннями ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163:2020», затвердженим наказом ДП «УКРНДНЦ» від 01 липня 2020 року № 144.

Цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації (далі - документи), зокрема на: організаційні (положення, статути, посадові інструкції, штатні розписи тощо); розпорядчі (постанови, рішення, накази, розпорядження); інформаційно-аналітичні (акти, довідки, доповідні записки, пояснювальні записки, службові листи тощо) документи, створювані в результаті діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, підприємств, організацій та інших юридичних осіб (далі - юридична особа) незалежно від їхнього функціонально-цільового призначення, рівня і масштабу діяльності та форми власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту та місця розташування реквізитів у документах; вимоги до бланків та оформлення документів; вимоги до виготовлення документів.

Пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163:2020» передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Однак, усупереч наведених вище вимог законодавства, копії документів, які додані до заяви про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна (для суду та заінтересованих осіб), не завірені належним чином.

Також суддя звертає увагу, що до заяви про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна долучено копію рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 травня 2022 року про визнання ОСОБА_1 недієздатним, яка належним чином не засвідчена та відсутня відповідна відмітка суду про дату набрання законної сили даним рішенням.

Крім того, вказане рішення є неповним (лише перша, друга і третя сторінки) та відсутня сторінка з резолютивною частиною рішення.

Відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказам ДСА України від 20 серпня 2019 року № 814 (пункти 3, 9 Розділу ХІ «Засвідчення та видавання копій судових рішень і документів»), копія судового рішення, виготовлена апаратом суду в паперовій формі, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати.

У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається.

На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Копія судового рішення (документу) засвідчується відміткою «Згідно з оригіналом» (без лапок).

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені і прізвища, дати засвідчення копії.

Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис».

Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду.

Виходячи з наведеного, повноваження на засвідчення судових рішень має виключно відповідна судова інстанція.

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року по справі № 160/7887/18.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 11.07.2018 по справі № 904/8549/17, від 27 вересня 2021 року по справі № 5026/886/2012.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, заяву необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 175, 185, 293, 294 ЦПК України, суддя,-

Постановив:

Заяву Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви 10 днів з дня отримання ухвали суду.

Заявнику роз`яснюється, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя