Справа№592/8048/24
Провадження №2-о/592/163/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд міста Суми в складі: головуючого судді Катрич О.М., секретаря Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник свої вимоги мотивує тим, що 11.04.2024 року звертався до Головного управління ПФУ в Сумській області з метою призначення пенсії за віком, однак йому було відмовлено та у рішенні про відмову у призначенні пенсії № 21 від 18.04.2024 року, ГУ ГІФУ вказав, що до страхового стажу не зараховано період 01.10.1990 - 01.04.1991 згідно з довідкою б/н від 02.04.1991, оскільки ім`я та по-батькові вказано скорочено. В той же час, ГУ ПФУ не зазначає, яким саме нормативно-правовим актом передбачено неврахування страхового стажу в разу наявності в ній некоректних виправлень, описок чи скорочень. Крім того, згідно таблиці про обрахування страхового стажу не зараховано страховий стаж з 01.01.1992 року по 31.03.1993 року включно, незважаючи на те, що по даному періоду є відповідні записи в трудовій книжці НОМЕР_1 . Вказує, що у нього є всі відповідні докази на підтвердження свого трудового стажу, які надав суду, але порушуються його пенсійні права, тому необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, а саме, що в довідці б/н від 02.04.1991 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 зроблено скорочення імені та по-батькові Заявника, та зазначено « ОСОБА_3 . Виктор,», а отже, слід встановити, що вказана додіка належить заявнику та підтверджує факт трудових відносин з 01.10.1990 р. по 01.04.1991 р.

Просить суд: Встановити факт належності Заявнику правовстановлюючого документу, а саме: довідки б/н від 02.04.1991, що вклеєна в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , та підтверджує перебування Заявника в трудових відносинах з Вийським лісопунктом Вийського ліспромгоспа Виробничого об`єднання «Верхнєтомське», Архангельськлісгоспу з 01.10.1990 р. по 01.04.1991 р. та факт трудових відносин з 01.01.1992 року по 31.03.1993 року включно, відповідно до записів 1-4 в трудовій книжці НОМЕР_3 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та його представник-адвокат Супрун Д.В. вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень з приводу заявленого не надав.

Свідок ОСОБА_4 у суді підтвердив, що заявника знає з дитинства та вони разом у період часу з 01.10.1990 - 01.04.1991 перебували на сезонних роботах у Вийському лісопункті Вийського ліспромгоспу, який знаходиться в Архангельській області. Надав суду для огляду оригінал своїй трудової книжки, де дійсно вказано даний період часу його роботи у цій місцевості .

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає чстковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно до трудової книжки НОМЕР_4 та довідки № 32.1-35/00429 від 05.04.2024 р. працював в АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» з 22.08.1990 року по 03.09.1990 року. (а.с.15,22)

Після звільнення трудова книжка залишилась на Сумському насосному заводі, а Заявник поїхав працювати до Вийського лісопункту Вийського ліспромгоспе (який знаходиться в Архангельській області), що підтверджується довідкою б/н від 02.04.1991 року, яка вклеєна на останній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 . (а.с.16-19)

Так, судом був досліджений оригінал трудової книжки серії НОМЕР_1 та оригінал довідки б/н від 02.04.1991 року, яка має печатку, дату, підпис посадової особи. Сумнівів у її справжності не виникає. Заявник дійсно працював з 01.10.1990 р. по 01.04.1991 р. у Вийському лісопункті Вийського ліспромгоспа Виробничого об`єднання «Верхнєтомське», Архангельськлісгоспу і це підтвердив під присягою у суді свідок ОСОБА_4 .

Після звільнення, 02.09.1991 року Заявник влаштувався до малого підприємства «ПІНЕГА», яке також знаходиться в Архангельській області, там йому завели нову трудову книжку АТ-VI № 6362970, в яку на останню сторінку була вклеєна довідка б/н від 02.04.1991 року.

У 1995 році Заявник повернувся в м. Суми та з 19.06.1995 р. по 18.07.2001 р. працював на ДКП «Тролейбусне управління», що підтверджується довідкою № 03/04 від 17 квітня 2024 року. (а.с.20), з 16.08.2001 р. по 16.05.2017 р. працював в АТ «Сумське НВО», що підтверджується довідкою № 25-04-117 від 08.04.2024 року. (а.с. 21) Про що зроблені відповідні записи в трудовій книжці НОМЕР_1 .

Метою встановлення заявленого факту є реалізація права Заявника на пенсійне забезпечення. Факт належності трудових відносин, про які міститься у правовстановлюючому документі, а саме трудова книжка (серія НОМЕР_1 ), в якій міститься довідка б/н від 02.04.1991 має для нього юридичне значення і впливає на оформлення його пенсії.

Зокрема, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії № 21 від 18.04.2024 року зазначено про те, що згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом, військова служба), страховий стаж складає 29 років 6 місяців 0 днів; пільговий стаж складає 15 років 7 місяців 13 днів. До страхового стажу не зараховано період 01.10.1990-01.04.1991 згідно з довідкою б/н від 02.04.1991, оскільки ім`я та по-батькові вказано скорочено. За цих обставин прийнято рішення: відмовити гр. ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. (а.с. 8-10)

Стаття 293 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 6 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, надані докази представником заявника суд вважає достатніми для встановлення факту належності Заявнику правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_3 з вклеєною довідкою б/н від 02.04.1991, виданої ОСОБА_2 , яка підтверджує його перебування в трудових відносинах з Вийським лісопунктом Вийського ліспромгоспа Виробничого об`єднання «Верхнєтомське», Архангельськлісгоспу з 01.10.1990 р. по 01.04.1991 р.

Що стосується встановлення факту трудових відносин з 01.01.1992 року по 31.03.1993 року включно, відповідно до записів 1-4 в трудовій книжці НОМЕР_3 , то суд не вбачає підстав для задоволення, так як у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії № 21 від 18.04.2024 року не зазначено про не зарахування у стаж даного періоду часу, посилання представника заявника на форму РС-право (таблиця) не є достатньою підставою вважати, що відбулася відмова .

Керуючись ст. ст. 263, 265, 315,316, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_3 з вклеєною довідкою б/н від 02.04.1991, виданої ОСОБА_2 , яка підтверджує його перебування в трудових відносинах з Вийським лісопунктом Вийського ліспромгоспа Виробничого об`єднання «Верхнєтомське», Архангельськлісгоспу з 01.10.1990 р. по 01.04.1991 р.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич