Справа № 130/2149/23
Провадження № 22-з/801/94/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Шемета Т. М.
УХВАЛА

25 липня 2024 рокуСправа № 130/2149/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Оніщука В. В. та Медвецького С. К. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

05 червня 2024 року ОСОБА_1 подав до Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2024 року, справа була розподілена колегії суддів у складі: суддя-доповідач (головуючий) Оніщук В. В., судді: Медвецький С. К., Рибчинський В. П.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 07 червня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, а матеріали цивільної справи витребувано з суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2024 року справу призначено до розгляду на 25 липня 2024 року в порядку письмового провадження.

24 липня 2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Оніщука В. В. та Медвецького С. К., яка обґрунтована тим, що під час слухання справи №130/3290/15-ц апеляційний суд у зазначеному складі залишив поза увагою клопотання ОСОБА_1 та він відчував тиск на свою позицію.

25 липня 2024 року ухвалою Вінницького апеляційного суду заявлений ОСОБА_1 відвід суддям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано необгрунтованим та передано питання про відвід на розгляд судді, який не входить до складу колегії, яка розглядає справу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2024 року для вирішення питання про відвід визначено головуючу суддю Шемету Т. М.

Вирішуючи питання про відвід суддів Оніщука В. В. та Медвецького С. К., вивчивши підстави такого відводу, приходжу до висновку про безпідставність такого відводу, виходячи з наступних міркувань.

Перелік підстав для відводу судді закріплений в статті 36 ЦПК України, зокрема в пункті 5 частини першої цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ОСОБА_1 , заявляючи відвід суддям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначив, що під час слухання справи №130/3290/15-ц апеляційний суд у зазначеному складі залишив поза увагою його клопотання та відчувався тиск на його позицію. Окрім того, у справі № 130/1125/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання недійсним та скасування акта про передачу майна стягувачу та свідоцтва про право власності на майно, скасування державної реєстрації права власності на майно та визнання права власності на майно, також брали участь судді Медвецький С. К. та ОСОБА_3 , які ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовили.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зазначені скаржником підстави для відводу зводяться до незгоди з рішеннями суддів у справах № 130/3290/15-ц та № 130/1125/22, що не може бути підставою для відводу відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України.

Будь-яких інших суб`єктивних чи об`єктивних підстав, які б ставили під сумнів об`єктивність чи неупередженість суддів Оніщука В. В. та Медвецького С. К. для розгляду цієї справи, заява про відвід не містить.

Отже оскільки відвід мотивований незгодою позивача з рішеннями суддів в інших справах, то у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід суддів Оніщука Віталія Володимировича та ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета