ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4978/22
провадження № 2/753/603/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
25 червня 2024 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Скобіоли О.П., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву адвоката Чучковської Анни Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення,
Представник позивача в судове засідання не з`явилась надала письмові пояснення відповідно до яких зазначила, що при укладенні додаткової угоди № 1 від 23.05.2022 року сторони погодили, що вартість послуг з надання правової допомоги згідно Договору № 3 від 23.05.2022 року щодо визначення місця проживання дитини становить 3000,00 грн., за одну годину роботи адвоката. Разом складання процесуальних документів та участь у судових засіданнях становить 65 годин 43 хвилини. Враховуючи наведене загальна вартість наданих клієнту послуг з правової допомоги у зазначеній справі становить 197150,00 грн. Просила врахувати тривалість розгляду справи.З урахуванням викладеного просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача заявлені витрати на професійну правничу допомогу. Судове засідання просила провести без її участі.
Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу. Зазначила, що враховуючи її майновий стан, заявлений розмір витрат на правової допомоги є надмірним для неї.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного.
В провадженні Дарницького районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 04.06.2024 позов ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання дитини було задоволено, та визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , разом з батьком ОСОБА_3 . В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , було відмовлено.

На підтвердження витрат на правову допомогу, було надано договір № 3 від 23.05.2022 року про надання правової допомоги, додаткова угода до договору № 3 від 23.05.2022 року відповідно до якої сторони домовились, що вартість послуг з надання правової допомоги становить 3000,00 гривень за одну годину роботи адвоката. На підтвердження витрат на переклад документів на суму 41500,00 грн., надана довідка бюро перекладів ТОВ «Бюро Перекладів «Агенство-Л» від 04.06.2024 року

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача, у разі задоволення позову - на відповідача.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У разі недотримання вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналізуючи докази надані на підтвердження витрат на переклад, суд враховує, що вказана довідка не містить детального розрахунку, щодо витрат по кожному перекладеному документу. Під час розгляду вказаної справи судом було встановлено, що між сторонами, існує інший спір який перебуває на розгляді Печерського районного суду м. Києва за позовом ОСОБА_5 , до ОСОБА_1 , про зміну способу стягнення аліментів та їх розміру. Надана довідка ТОВ «Бюро Перекладів «Агенство-Л» від 04.06.2024 року не містить відомостей в межах якої справи робився переклад вказаних документів. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог в частині стягнення витрат на переклад слід відмовити, оскільки стороною позивача не надано належних доказів які б підтверджували понесення таких витрат, саме в межах вказаної цивільної справи.

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 16 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У постанові Великої Палати Верховного Суду 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зроблено висновок, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, зроблено висновок, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу

Враховуючи наведене, беручи до уваги співмірність складності справи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, беручи до уваги, фінансовий стан обох сторін, враховуючи що витрати на правову допомогу у розмірі 197150,00 грн., становить надмірний тягар для іншої сторони, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню частково в розмірі 20000,00 грн.

Щодо доводів представника відповідача про не надання доказів про фактичну оплату витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Чучковської Анни Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.В. Кулик