Справа № 141/237/24
Провадження №2/141/108/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу № 141/237/24 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

06.05.2024 до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого відповідачеві шляхом безготівкового перерахування були надані грошові кошти у розмірі 40076,64 грн строком на 48 місяців, річні проценти становлять 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти становлять 3,00% від суми кредиту.

20.09.2021 права вимоги за кредитним договором № від 15.09.2020 були відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу № 200921 від 20.09.2021.

Відповідача неодноразово було повідомлено про наявність заборгованості за кредитним договором № від 15.09.2020 та про необхідність її погашення у стислі терміни шляхом здійснення телефонних повідомлень, однак станом на 15.04.2024 заборгованість ОСОБА_1 не погашена та становить 51341,67 грн, з яких 33940,42 грн заборгованість за тілом кредиту, 17397,99 грн заборгованість за щомісячними відсотками та 3,26 грн заборгованість за річними процентами, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 09.05.2024 відкрито провадження у справі № 141/237/24 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України розгляд справи постановлено провести у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 18.06.2024, а також зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду докази сплати відповідачем заборгованості за укладеним кредитним договором № від 15.09.2020 та зобов`язано відповідача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду докази погашення боргу за укладеним кредитним договором № від 15.09.2020.

14.05.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача АТ «Таскомбанк» Великого Н.С. від 13.05.2024 про долучення доказів на виконання вимог ухвали суду від 09.05.2024.

Позивач АТ «Таскомбанк», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/237/24, жодних інших заяв чи клопотань, окрім заяви від 14.05.2024 суду не подав.

При цьому, в матеріалах позовної заяви представник позивача ОСОБА_2 просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду справи № 141/237/24, відзив на позовну заяву до суду не направив, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подав.

При цьому, конверт з кореспонденцією суду (копія ухвали суду від 09.05.2024 та копія позовної заяви з додатками), надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, якщо адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 2, 4, 6, 7 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Також якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 279 ЦПК України).

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи надіслання судом сторонам у справі ухвали суду, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст. ст. 178, 279 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи №141/237/24, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

15.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір № .

Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Кредит надається позичальнику у розмірі 40076,64 грн строком на 48 місяців, тип кредиту кредит. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту №4944911, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2-1.3 договору).

Згідно п. 2.2 договору кредитний договір № від 15.09.2020, паспорт кредиту № 1944911 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (редакція від 04.05.2020) складають єдиний кредитний договір, позичальник, підписавши цей договір підтверджує, що він отримав його примірник.

Як убачається із п. 4 паспорту кредиту № 4944911, підписаного ОСОБА_1 , сума кредиту складає 40076,67 грн, строк, на який надається кредит, 48 місяців, тип кредиту кредит, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору, мета отримання кредиту будь-які законні цілі.

Також у паспорті кредиту № 4944911 зазначено тип процентних ставок, а саме, що ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 97795,45 грн, загальні витрати за кредитом 57718,81 грн та реальну річну процентну ставку 68,75%.

Окрім того, у паспорті кредиту № 4944911 вказано інформацію щодо повернення кредиту, а саме кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, а також інші важливі правові аспекти.

Згідно п. 1.2 умов отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір укладається шляхом погодження позичальником пропозиції кредитодавця про отримання кредиту та приєднання позичальника до цих умов.

Кредитодавець надає позичальнику кредит, шляхом переказу коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником у кредитному договорі (п. 2.1 умов).

Відповідно до п. 3.1-3.2 умов за надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти. Сума процентів усіх видів становить сукупну вартість кредиту/кредитів.

Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» Вих. №-8588413-SG від 03.03.2023, станом на 20.09.2021 заборгованість ОСОБА_1 становила 43130,52 грн.

20.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № 200921, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно акту прийому передачі реєстру права вимоги за договором факторингу №200921 від 20.09.2021, що є додатком № 2 до договору факторингу № 200921 від 20.09.2021, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги кількістю 1 одиниця, після чого, з урахуванням п. 2.1 договору факторингу № 200921 від 20.09.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів.

Відповідно до акту прийому передачі документів від 30.09.2021 до договору факторингу № 200921 від 20.09.2021, клієнт передав фактору, а фактор прийняв від клієнта наступні документи, якими підтверджується дійсність та наявність грошових прав вимог до позичальників, а саме дані позичальника ОСОБА_1 , який значиться за порядковим номером 4267 та номер його кредитного договору , дата кредитного договору 15.09.2020.

Як убачається з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 200921 від 20.09.2021, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором № від 15.09.2020 у розмірі 43130,52 грн, з яких 30021,52 грн залишок заборгованості за тілом, 6678,59 грн сума простроченої заборгованості за тілом, 6229,37 грн сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками, 200,38 грн залишок заборгованості за щомісячними відсотками, 0,05 грн залишок заборгованості за відсотками та 0,61 грн сума простроченої заборгованості за відсотками.

Згідно бухгалтерських довідок № 6633, № 6634, № 8773, № 8774, № 3226 ОСОБА_1 від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було перераховано грошові кошти у розмірі, відповідно, 8697,08 грн, 22816,34 грн, 800,00 грн, 7563,22 грн та 200,00 грн.

Окрім того, відповідно до виписки по особовому рахунку за період від 16.04.2020 по 15.04.2024 та за період від 15.09.2020 по 15.04.2020 за кредитним договором № від 15.09.2020, вбачається, що ОСОБА_1 активно користувався наданими йому кредитними коштами.

Також позивачем 25.05.2023 було направлено відповідачеві повідомлення вимогу №148539/70.2.1 щодо повернення заборгованості за укладеним кредитним договором № від 15.09.2020 у розмірі 51341,67 грн, з яких 33940,42 грн сума заборгованості за основним боргом, 17397,99 грн сума заборгованості за щомісячними процентами та 3,26 грн сума заборгованості за річними процентами.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 15.09.2020 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 51341,67 грн, з яких 33940,42 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 17397,99 грн сума заборгованості за щомісячними процентами та 3,26 грн сума заборгованості за річними процентами.

Отже, зобов`язання за кредитним договором № від 15.09.2020 було повністю виконано первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», зокрема, відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором.

У свою чергу, відповідач не виконав умови взятих на себе зобов`язань, не погасив кредит та не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку із чим заборгованість відповідача не погашена та становить 51341,67 грн.

Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Також відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Стаття 1082 ЦК України зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

При цьому, аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому, невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором.

Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Досліджуючи наявні у справі № 141/237/24 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 15.09.2020.

Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідач користувався кредитними коштами банку й допустив прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного кредитного договору № від 15.09.2020.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості в строки, передбачені умовами кредитного договору, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи №141/237/24, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором № від 15.09.2020 у розмірі 51341,67 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд погоджується із розрахунком заборгованості, який долучено позивачем до позову.

Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитного договору № від 15.09.2020, відповідачем суду не надано та матеріали справи №141/237/24 не містять.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно з частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 512-517, 610-612, 625-629, 634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 64, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, ) заборгованість за кредитним договором № від 15.09.2020 у розмірі 51341,67 грн (п`ятдесят одна тисяча триста сорок одна гривня 67 копійок), з яких 33940,42 грн (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок гривень 42 копійки) заборгованість за тілом кредиту, 17397,99 грн (сімнадцять тисяч триста дев`яносто сім гривень 99 копійок) заборгованість за щомісячними відсотками та 3,26 грн (три гривні 26 копійок) заборгованість за річними процентами.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, ) витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

4. Копію рішення суду направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Рішення суду оформлено та виготовлено 24.06.2024 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк» (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя С.В. Климчук