Справа № 206/3627/24
Провадження № 2/206/1420/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 м. Дніпра

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Поштаренко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визнання договору дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивачів адвокат Просяник Н.П. з позовом Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визнання договору дійсним та визнання права власності. Суддя перевіривши позовну заяву та матеріали додані до неї, приходить до наступного висновку. Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України. Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, окрім іншого, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Позовна заява не містить ціни позову. Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом. Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI. Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 3028 гривні. Ціна позову визначається з урахуванням статті 176 ЦПК України. Зокрема відповідно до п. 2 частини першої вказаної статті, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. В порушення вимог даної статті, позивачем не зазначено ціну позову щодо позовних вимог майнового характеру про визнання права власності на майно, оскільки. Як встановлено з позовної заяви, представником позивача вказано, що ціна позову складає 120000 грн. При цьому представник позивача у позовній заяві вказує, що на сьогоднішній день провести оцінку майна не можливо з яких саме підстав не зазначає, а відтак просить суд попередньо визначити вартість спірного майна саме у вказаній представником позивача сумі 120000 грн., визначаючи суми до сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене, є не зрозумілим посилання позивача на встановлену вартість спірного майна, оскільки будь-яких відомостей щодо встановлення вартості зазначеного нерухомого майна, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 у розмірі 120000 грн., на яку посилається позивач у розрахунку ціну позову, останнім не надано, як і не надано оцінки вартості спірного домоволодіння. Оскільки позивачем на надано оцінку вартості об`єкта поділу майна та не зазначено ціну позову, суд позбавлений можливості визначити суму судового збору, яка підлягає сплаті. Враховуючи ту обставину, що позивачем в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, суд позбавлений можливості попередньо визначити суму судового збору з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Пунктами 12 та 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК України). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (частина п`ятнадцята постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10). Як вбачається з позову, позивачем заявлено також одну вимогу немайнового характеру (визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна біржовий від 01 листопада 1997 року, посвідчений Товарною біржою «Нове століття» на підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 991 року «Про товарну біржу», зареєстрований в КП «ДМБТІ» 22 грудня 1997 року, зареєстрований в книзі № 383 за реєстровим № 65, згідно якого ОСОБА_3 придбала домоволодіння АДРЕСА_1 ), а відтак за вказаною вимогою підлягає сплаті судовий збір у загальному розмірі 1211,20 грн.). Позивачем надано до позову на підтвердження сплати судового збору за пред`явленим позовом одну квитанцію про сплату судового збору в загальній сумі 1211,20 грн., а відтак позивачем сплачено судовий збір в неналежному розмірі. Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визнання договору дійсним та визнання права власності - залишити без руху. Надати позивачам строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: Роз`яснити позивачам, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Копію ухвали надіслати позивачам. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://sm.dp.court.gov.ua. Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Поштаренко