Справа №:755/889/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення збитків та моральної шкоди та зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (надалі ФОП ОСОБА_3 ) про розірвання договору та відшкодування збитків посилаючись на те, що між ним та відповідачем був укладений договір про виготовлення та установку намогильної споруди, замовлення № 23046, загальною вартістю 23 460 грн. Під час укладання договору, ним було сплачено авансовий платіж у розмірі 7400 грн. Після чого, на його адресу почали надходити дзвінки від менеджера магазину з проханням доплатити ще 4 000 грн. Сума за виготовлення плити становила 12 000 грн., які ним були оплачені на виконання другого етапу виконання зобов`язань з боку магазину. За договором, роботи з виготовлення надмогильної споруди повинні були бути закінченими 22.07.2023 року, проте роботи не були завершені у строк встановлений в договорі. Причина пропуску невиконання договірного зобов`язання пояснена не була. Тобто, під час укладення договору ним були виконані зобов`язання за договором належним чином. Водночас, відповідач умови договору належним чином не виконав. Згодом він дізнався про те, що без його присутності була змінена ціна договору, яка була підвищена на 7 400 грн. Після чого йому почали надходити вимоги про доплату за договором зазначеної суми. На оплату цієї суми йому було надано 5 днів, в противному випадку вже встановлений пам`ятник буде демонтований. Відповідач не надав йому доказів того, що у нього мали місце обставини непереборної сили через які він не виконав свої зобов`язання за договором. Отже вважає, що дії відповідача порушують права споживача. У зв`язку з цим, на адресу відповідача була направлена письмова заява про розірвання договору та повернення грошових коштів у зв`язку з його невиконанням.

Ухвалою судді від 25.01.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

28.03.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який долучений до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 28.03.2024 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Зустрічний позов обґрунтований наступним. Так, 06 травня 2023 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір, шляхом оформлення замовлення №23046, на виготовлення намогильної споруди та здійснення монтажних робіт (копія додається). Договором визначено строк виготовлення намогильної споруди - до 22.07.2023 року, а також вартість робіт з виготовлення намогильної споруди та монтажу - у загальному розмірі 23 460,00 грн. Відповідно до умов Договору, оплата здійснюється поетапно, трьома частинами: перший платіж в момент укладення договору; другий платіж - після виготовлення намогильної споруди; третій платіж - 5 днів після виконання монтажних робіт. При підготовці виготовлення намогильної споруди, ФОП ОСОБА_3 було запропоновано відповідачу змінити товщину плити намогильної споруди, для збереження її міцності. У зв`язку з чим вартість виготовлення намогильної споруди збільшилась на 3 960,00 грн. Відповідач підтвердив прийняття змін у замовленні, що підтверджується перепискою через месенджер Viber. З вказаної переписки вбачається, що відповідач здійснював погодження інших деталей в ході виготовлення продукції, зокрема написи, макет зображення, схема укладення плитки, а також надсилав необхідні документи. 07.07.2023 року відповідачу було повідомлено про готовність намогильної споруди та необхідність здійснити її приймання на виробництві позивача. Відповідач здійснив приймання намогильної споруди та здійснив другу частину оплати у розмірі 12 000,00 гри., що підтверджується відміткою працівника цеху з виробництва на примірнику замовлення відповідача та фіскальним чеком позивача від 20.07.2023 року про отримання готівкових коштів. Таким чином, фактом здійснення другої частини оплати, відповідач підтвердив: по-перше, виконання замовлення з виготовлення намогильної споруди в строк (обумовлений строк Договором - до 22.07.2023 року, оплата - 20.07.2023 року). По-друге, погодження зміни вартості виробу. В подальшому сторони узгодили дату здійснення монтажних робіт з установки намогильної споруди на кладовищі, на 01 серпня 2023 року. Прибувши на місце здійснення монтажу, Позивачем було виявлено розміщення на могилі сторонніх конструкцій, про які не попереджав Відповідач (фото додаються). Такі конструкції не давали можливості здійснити запланований монтаж. З метою погодження виконання робіт про це було невідкладно повідомлено відповідача, який в той же день прибув на кладовище, де сторони на місці погодили інший варіант виконання робіт. Позивачем було виконано монтажні роботи у погодженому обсязі та надано відповідачу повідомлення про виконання робіт разом з фотопідтвердженням. У зв`язку зі зміною обсягу виконання монтажних робіт, позивачем здійснено перерахунок вартості таких робіт, та повідомлено відповідача про зменшення вартості робіт на 880,00 грн. Загальна вартість замовлених відповідачем послуг становила 27 420,00 грн. (23 460 грн. першочергове замовлення + 3960,00 грн. зміна замовлення). В подальшому, після монтажу намогильної споруди та зменшення витратних матеріалів на монтаж, Позивачем зменшено вартість монтажних робіт на 880,00 грн. Таким чином, загальна вартість послуг, які відповідач був зобов`язаний сплатити на користь позивача становила 26 540,00 грн. Відповідач в свою чергу сплатив лише частково вартість послуг позивача, у розмірі 19 480,00 грн. Отже, заборгованість ОСОБА_1 перед ФОП ОСОБА_3 за виконані роботи становить 7 060,00 грн. (26 540,00 - 19 480,00 = 7 060,00).

Ухвалою суду від 22.04.2024 року закрито підготовче провадження.

В судовому засіданні позивач на позові наполягає та просить суд розірвати договір на виготовлення намогильної споруди, який був укладений між мною та ФОП ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача на його користь збитки, понесені у зв`язку з невиконанням договору у розмірі 23 460 грн.; стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. моральної шкоди; стягнути з відповідача на його користь судові витрати, а саме, витрати на юридичну допомогу у розмірі 10 000 грн. та судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Щодо зустрічного позову заперечує. Відзиву на зустрічний позов не подавав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти первісного позову з підстав викладених у відзиві. На задоволенні зустрічного позову наполягає та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_3 заборгованість у загальному розмірі 8 760,00 грн. та стягнути судові витрати.

Суд, вислухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, 06.05.2023 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір на виготовлення та монтаж надмогильної споруди шляхом оформлення замовлення № 23046 від 06.05.2022 року. Факт укладення договору не оспорюється сторонами.

Договором визначено строк виготовлення замовлення 22.07.2023 року, вартість робіт з виготовлення намогильної споруди та монтажу у загальному розмірі 23 460,00 грн.

Відповідно до умов Договору, оплата здійснюється поетапно, трьома частинами: перший платіж в момент укладення договору; другий платіж - після виготовлення намогильної споруди; третій платіж - 5 днів після виконання монтажних робіт.

В судовому засіданні встановлено, що при підготовці виготовлення намогильної споруди, ФОП ОСОБА_3 було запропоновано відповідачу змінити товщину плити намогильної споруди, для збереження її міцності. У зв`язку з чим вартість виготовлення намогильної споруди збільшилась на 3 960,00 грн. Відповідач підтвердив прийняття змін у замовленні, що підтверджується перепискою через месенджер Viber від 10.06.2023 року (а.с.51).

Крім цього, з переписки вбачається, що відповідач здійснював погодження інших деталей в ході виготовлення продукції, зокрема написи, макет зображення, схема укладення плитки, а також надсилав необхідні документи.

07.07.2023 року через месенджер Viber ОСОБА_1 було повідомлено про готовність намогильної споруди та необхідність здійснити її приймання на виробництві позивача.

ОСОБА_4 здійснив приймання намогильної споруди та здійснив 20.07.2023 року другу частину оплати у розмірі 12 000,00 гри., що підтверджується відміткою працівника цеху з виробництва на примірнику замовлення відповідача та фіскальним чеком про отримання готівкових коштів. Отже, виготовлення намогильної споруди здійснено у строк до 20.07.2023 року.

В судовому засіданні встановлено, що сторони узгодили дату здійснення монтажних робіт з установки намогильної споруди на кладовищі, на 01.08.2023 року. Прибувши на місце здійснення монтажу, працівниками ФОП ОСОБА_3 було виявлено розміщення на могилі сторонніх конструкцій, про які не попереджав ОСОБА_1 . Даний факт сторонами в судовому засіданні не заперечується.

В той же день ОСОБА_1 прибув на кладовище та погодив інший варіант виконання робіт та, як наслідок, змінився обсяг виконання монтажних робіт, та ФОП ОСОБА_3 здійснено перерахунок вартості робіт, та повідомлено відповідача про зменшення вартості робіт на 880,00 грн.

Судом встановлено, що монтаж намогильної споруди було здійснено 01.08.2023 року.

Станом на 01.08.2023 року ОСОБА_1 сплатив частково вартість послуг, у розмірі 19 480,00 грн. Залишок по оплаті за виконані роботи становить 7 060,00 грн., який позивачем сплачений не був.

У зв`язку з тим, що залишок по оплаті за виконані роботи станом на 05.08.2023 року не був сплачений, намогильна споруда була демонтована.

Аналізуючи підстави звернення до суду з указаним позовом, характер правовідносин, що виникли між сторонами, норми матеріального права, які їх регулюють, суд приходить до висновку про те, що правочин, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Згідно з частинами першою, другою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями частин першої та третьої статті 857 ЦК України підтверджено обов`язок підрядника виконати роботу відповідно до умов договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимог, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із частинами першою та третьою статті 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення містяться і в частинах першій-п`ятій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою, зокрема, передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені положеннями статті 651 ЦК України, відповідно до яких зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З тесту замовлення № 23046 чітко вбачається, що укладено один договір як на виготовлення намогильної споруди так і на її монтаж.

Представник відповідача в судовому засіданні наголошував на тому, що сторонами не визначалась дата виконання монтажу споруди.

Проте, виходячи з тексту договору, датою виготовлення замовлення зазначено 22.07.2023 року. Оскільки, доказів погодження іншої дати проведення монтажу споруди відповідачем не надано, суд вважає погодженим, під час укладання договору, дату кінцевого виконання договору, в тому числі монтажу, саме 22.07.2023 року.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що монтаж намогильної споруди був здійснений 01.08.2023 року. Суд констатує, що виконання замовлення проведено з порушеннями строків, визначених договором, проте порушення строків на 11 днів не є істотним порушенням договору, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору.

В судовому засіданні наполягаючи на позові додатково зазначив, що роботи по монтажу були виготовлені неякісно.

На виконання вимог ст. 77,79, 80, 81 ЦПК України, позивачем не надано до суду належних, достовірних та достатніх доказів, з яких можливо встановити наявність істотного порушення договору підряду та виконання неякісного монтажу.

Суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В Рішенні Конституційного суду України № 11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч.1 ст.55 Конституції України.

Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст.24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип, як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Аналіз положень ч. 5 ст. 653 ЦК України свідчить, що тільки при розірванні договору у зв`язку з істотним його порушенням однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

З огляду на викладене та з урахуванням положень частини другої статті 651 ЦК України, вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про розірвання договору від 06.05.2023 року та стягнення збитків задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд керується наступним.

Так, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша та друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Оскільки судом відмовлено в задоволенні вимог позивача про розірвання договору та стягнення збитків тому вимога про стягнення моральної шкоди, як похідної вимоги, також не підлягає задоволенню.

Що стосується зустрічного позову.

Загальна вартість замовлених ОСОБА_1 послуг становила 26 540,00 грн. ((23 460 грн. першочергове замовлення + 3960,00 грн. зміна замовлення) - 880,00 грн. зменшення вартості робіт).

ОСОБА_1 в свою чергу сплатив лише частково вартість послуг ФОП ОСОБА_5 в розмірі 19 480,00 грн. Отже, заборгованість ОСОБА_1 перед ФОП ОСОБА_3 за виконані роботи становить 7 060,00 грн. (26 540,00 - 19 480,00 = 7 060,00).

З договору вбачається, що у зв`язку з відмовою замовником здійснити оплату вартості послуг, виконавець має право здійснити демонтаж споруди.

Відповідно до встановленого у ФОП ОСОБА_3 прейскуранту вартості послуг, вартість демонтажу склала 1 700,00 грн. (900 грн. витрати на дорогу до кладовища + 800 грн. демонтаж).

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК).

Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ФОП ОСОБА_3 становить 8 760,00 грн. (7 060,00+1 700,00), яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення збитків та моральної шкоди та про задоволення зустрічного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 509, 599, 629, 651, 857, 858 ЦК України, статтями 5, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», статтями 4, 5, 19, 76-81, 89, 141, 178, 247, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення збитків та моральної шкоди відмовити.

Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 8760,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 1211,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.06.2024 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.О.Яровенко