Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2024 Справа №607/10680/24 Провадження №2/607/2497/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.12.2019 вирішено стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацію відповідно до закону, починаючи з 20 червня 2019 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач працює в Державній установі «Тернопільський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» на посаді лікаря-вірусолога, із середньою зарплатою 15 600 грн у місяць.

На даний час неповнолітні діти - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Вона змушена займатись навчанням, вихованням, забезпеченням та захистом дітей. Разом із тим, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не бере участі у вихованні, розвитку дітей, у їх навчанні, не відвідує дітей. Діти навчаються у загальноосвітній школі, відвідують гуртки. Крім того, з часу винесення судом рішення значно зросли витрати на комунальні послуги, продукти харчування та одяг, які вона оплачує самостійно, рівень інфляції. Хоча це все є потрібне та необхідне для повноцінного проживання та розвитку наших дітей.

Однозначно, що впродовж місяця діти потребують забезпечення і інших потреб для нормального розвитку та комфортного перебування серед однолітків, зокрема, спеціального харчування, збагаченого вітамінами, щоб забезпечити збалансований раціон для дітей. Крім необхідних продуктів харчування, діти із врахуванням нормального фізіологічного розвитку та росту потребують придбання сезонного одягу, взуття, головних уборів, засобів гігієни, при необхідності ліків при сезонних захворюваннях. У зв`язку з потребою фізичного, розумового та культурного розвитку дітям також необхідні кошти на оплату позашкільних занять, відпочинку та дозвілля. Однак на все вищеперераховане відповідач коштів не надає і всі витрати несе вона самостійно.

Тому вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітніх дітей одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби їх лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Відповідач є фізично здоровий, на обліку у лікарів не перебуває, є працездатним, непрацездатних осіб не утримує, здійснює підприємницьку діяльність.

У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5000,00 грн на кожну дитину, щомісячно.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представником відповідача подано відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав повністю та заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Виходячи з того, що позивач не надає будь-яких доказів в обґрунтування своїх вимог щодо розміру середньомісячних витрат на утримання спільних з відповідачем дітей та залишено поза увагою те, що батьки рівні у своїх обов`язках щодо матеріального утримання дітей.

Витрати позивачки пов`язані із відвідуванням додаткових гуртків, секцій спрямованих на розвиток здібностей дітей та витрати, які пов`язані із лікуванням та відпочинком у розумінні закону є додатковими витратами і не мають правового значення при вирішенні судом розміру аліментів.

Окрім цього позивачка вказує, що з моменту винесення судом рішення щодо стягнення аліментів зросли витрати на комунальні послуги та до позовної заяви додано рахунок по комунальних платежах. При цьому в квартирі проживає з позивачем інший чоловік, який також користується квартирою. Після розірвання шлюбу в позивачки та відповідача склалися неприязні відносини, що зокрема вплинуло на участь відповідача у вихованні своїх дітей. Будь які спроби відповідача на побачення з дітьми спілкування з ними були марними, оскільки позивачка налаштовувала дітей проти спілкування їх з їхнім батьком. Однак відповідач цікавиться навчальним процесом своїх дітей і надав в навчальний заклад довідку про учасника бойових дій, що надало можливість дітям користуватися пільгами.

Також, у відповідача низький дохід і покладення на нього 10 000 грн є надмірною сумою і у нього немає фінансової можливості сплачувати такий розмір аліментів. Також заборгованість за аліментами виникла через відсутність в нього доходів, які є не стабільними та низькими.

Крім цього, у позивача значно покращився фінансовий стан і їй належить на праві власності квартири за адресою АДРЕСА_1 та за адресою АДРЕСА_2 , а також земельна ділянка.

При цьому у відповідача є матір похилого віку, яка потребує підтримки від свого сина, тому просить відмовити у задоволені сина.

Відповідач та його представник у судовому засіданні підтримав відзив на позов і просить з мотивів та підстав викладених у відзиві на позов відмовити у задоволенні позову.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони по справі з 14 липня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року (справа № 607/12463/18) розірвано.

У шлюбі в них народилися діти: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 08 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 22 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області.

Як слідує з акту про фактичне місце проживання (не проживання), складеного 18 червня 2019 року комісією в складі представників ОСББ «Будного, 28», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, на час розгляду справи позивач з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.12.2019 у справі № 607/14898/19 вирішено стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацію відповідно до закону, починаючи з 20 червня 2019 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно з довідки № 14/753 від 16 квітня 2024 року та №03/754 від 16.04.2024, виданої Державною установою «Тернопільський обласний лабораторний центр міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_4 працює в ДУ «Тернопільський ОЛЦ МОЗ України» на посаді лікаря радіан. гіг. лаб. фіз. факт., середній її заробіток становить 19 412,53 грн. За період з серпня 2023 року по січень 2024 року сума заробітку позивача складає розмір 116 475,20 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 15.04.2024, ОСОБА_2 була заборгованість 19 600,00 грн.

Згідно з посвідченням серія НОМЕР_3 від 21.09.2023, ОСОБА_2 є учасник бойових дій.

Діти сторін ОСОБА_6 та ОСОБА_5 навчаються у Тернопільській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16 ім. В. Левицького Тернопільської міської ради Тернопільської області, про що свідчать довідка № 216 від 05 червня 2024 року, видані Тернопільською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16 ім. В. Левицького Тернопільської міської ради Тернопільської області.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрації фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_4 та є платником єдиного податку, згідно свідоцтва серія НОМЕР_5 від 23 січня 2012 року і отримав дохід з 4 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року та отримав дохід за надання земельного паю в оренду в розмірі 8 695,65 грн, дохід від підприємницької діяльності в розмірі 27 600,00 грн.

ОСОБА_2 є власником майна, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, с. Кальне, а саме: будинку загальною площею 121,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ; земельної ділянки 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0552 за адресою АДРЕСА_3 ; земельної ділянки 1,2891 га, кадастровий номер :02:001:0598, за адресою Тернопільська обл. Козівський р-н, с/рада, Кальненська; та квартири загальною площею 61,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформована 19 червня 2019 року.

Згідно з договору оренди земельної ділянки від 02 липня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 (Орендодавець) та ПАП «Агроінвест» в особі директора (Орендар), Орендодавець надав в оренду земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0598, загальною площею 1,2891 га (рілля), що розташована на території Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області. Дохід від оренди вказаного нерухомого майна становить 5181,37 грн., що вбачається із довідки про доходи від 01 жовтня 2019 року № 35, виданої ПАП «Агроінвест».

Як вбачається з довідки №96562 від 30.05.2024, виданої Тернопільським відділом державної виконавчої служби Тернопільської області, станом на 30.05.2024 заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки № 381826876 від 06.06.2024, ОСОБА_4 належить на праві власності квартира АДРЕСА_4 та частина квартири АДРЕСА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід збільшити розмір аліментів, у зв`язку із зміною матеріального становища відповідача.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із положення ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із погіршення стану здоров`я значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст. 12,82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зі змісту ст. 27 Конвенції про права дитини та ч. 2ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд має враховувати ряд обставин, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, має постійний дохід від підприємницької діяльності, а також отримує дохід від оренди земельної ділянки. У власності відповідача перебуває нерухоме майно, згідно вищенаведеного переліку. Стан здоров`я ОСОБА_2 суд вважає задовільним, оскільки зворотнє не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, відповідачем не надано доказів того, що він хворіє та по стану здоров`я не може працювати та утримувати дітей.

Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем ОСОБА_2 може виконувати обов`язки по утриманню неповнолітніх дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо тверджень останнього про те, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_9 , яка хворіє, то суд їх приймає в частині того, що мати відповідача є непрацездатною в силу досягнення нею пенсійного віку, тобто є його утриманцем, однак доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 несе чи поніс будь-які витрати на лікування, харчування та інші потреби ОСОБА_9 , відповідач не надав, а відтак суд немає змоги визначити розмір такої участі, якщо вона має місце.

Суд, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі від доходу відповідача, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, зокрема, розмір доходу позивача та відповідача, відсутність у платника аліментів інших дітей, відповідачем не подано доказів про перебування на його утриманні матері чи інших утриманців, вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому, слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000,00 грн, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1, 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був військовослужбовцем і є учасником бойових дій, а тому слід звільнити його від сплати судового збору та компенсувати судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 182-183, 192, 196 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2019 року у цивільній справі № 607/14898/19.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити у задоволенні інших позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 01 липня 2024 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко