Справа № 242/1375/23
Провадження № 2/242/20/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Черкова В.Г., за участю секретаря судового засідання Носаль А.В., у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення грошових коштів, в якому зазначив, що 01.06.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким позивач надав відповідачу в борг грошові кошти у розмір 240 000 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути борг в повному обсязі не пізніше 31.12.2020 року, однак станом на день звернення із вказаним позовом взяті на себе боргові зобов`язання не виконав. На підставі вказаного, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу у розмірі 240 000 доларів США, штрафні санкції у розмірі 19 055 доларів США 29 центів, судові витрати у розмірі 13 420 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 40 000 грн.

27.11.2023 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки не отримував у позивача жодних грошових коштів та власноруч не складав і не підписував жодних боргових розписок, що свідчить про наявність ознак фальсифікації і підробки даної розписки. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Заяви та клопотання сторін.

29.09.2023 року від представника позивача адвоката Данко Ю.М. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

31.10.2023 року від представника позивача адвоката Данко Ю.М. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

27.11.2023 року від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

05.12.2023 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

08.12.2023 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів.

14.12.2023 року від представника позивача адвоката Данко Ю.М. надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі представника.

16.02.2024 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про відмову від проведення технічної експертизи документів та про приєднання до матерiалiв справи документiв на виконання клопотання експерта про надання додаткових матерiалiв для проведення судової почеркознавчої експертизи.

16.02.2024 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про відмову від проведення технічної експертизи документів та про приєднання до матерiалiв справи документiв на виконання клопотання експерта про надання додаткових матерiалiв для проведення судової почеркознавчої експертизи.

28.05.2024 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшли письмові пояснення на виконання клопотання експерта про надання додаткових матеріалів № 385/24-32 від 15.04.2024 року.

26.06.2024 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про перенесення підготовчого судового засідання.

28.06.2024 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

02.07.2024 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

04.07.2024 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (з додатковим обґрунтуванням) або відкладення розгляду справи для надання можливості відповідачу подати висновок експерта, складений на його замовлення.

04.07.2024 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про витребування доказів по справі.

05.07.2024 року від представника відповідач адвоката Отцевича Є.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.07.2024 року від представника позивача адвоката Густяка М.А. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Щодо вирішення клопотання представника відповідача адвоката Отцевича Є.Ю. про призначення судової почеркознавчої експертизи, витребування доказів та відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ст.222 ЦПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Однак, представником відповідача адвокатом Отцевичем Є.Ю. своєчасно не були подані до суду клопотання щодо витребування доказів по справі.

Крім того, суд зазначає, у підготовчому судовому засіданні ухвалою суду від 01.07.2024 року було вирішено клопотання щодо призначення почеркознавчої експертизи, якою представнику відповідача було відмовлено у її проведенні.

У відповідності до вимог ст. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

За змістом ч. 2 ст. 121 ЦПК України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подані клопотання представника відповідача адвоката Отцевича Є.Ю. слід залишити без розгляду.

Процесуальні дії у справі.

Згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.12.2023 року справу було передано судді Селидівського міського суду Донецької області Черкову В.Г., згідно до розпорядження № 28 від 04.12.2023 року.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року вищевказану позовну заяву прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.12.2023 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Отцевича Є.Ю. призначено у справі судову почеркознавчу та технічну експертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 19.02.2024 року клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.01.2024 року про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-технічної експертизи, залишено без виконання. Клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.01.2024 року про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи, задоволено. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою суду від 22.05.2024 року провадження у справі поновлено.

Ухвало суду від 01.07.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представник відповідача адвоката Отцевича Є.Ю. щодо призначення судової почеркознавчої експертизи. Підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до розписки від 01.06.2018 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 240 000 доларів США, для придбання нерухомості у м. Києві та кошти зобов`язувався повернути у строк не пізніше 31.12.2020 року.

Згідно довідки ПАТ «ВТБ Банк» № 81/116-2 від 23.03.2017 року, ОСОБА_1 в ПАТ «ВТБ Банк» в м. Києві (МФО 321764, 9) відкриті поточні рахунки № НОМЕР_1 в валюті Долари США та № 4839 та в валюті Гривня. Станом на 23.03.2017 року з вказаних рахунків через касу ПАТ «ВТБ Банк» були видані готівкові кошти у розмірі 365,22 (триста шістдесят п`ять дол. США 22 центи) та 12 382 740 (дванадцять мільйонів триста вісімдесят дві тисячі сімсот сорок) гривень.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно приписів ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, ст.ст. 76-89 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належності, допустимості, достовірності та достатності, обов`язок доказування і подачі доказів, а також підстави звільнення від доказування, порядок подачі доказів, витребування доказів та оцінки доказів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

З урахуванням наведених правил правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Верховний Суд України у постанові від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13 виклав правовий висновок, відповідно до якого за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 464/3790/16-ц.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, і за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк і термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

У справі, що розглядається між сторонами виникли договірні правовідносини за договором позики укладеним у письмовій формі, зміст якого, підтверджує факт передачі позикодавцем грошової суми позичальнику та отримання останнім цих коштів, які позичальником позикодавцеві не повернуті.

Слід також зазначити, що у відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Таким чином, за неналежне виконання умов договору позики у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню 3% річних: за договором позики від 01.06.2018 року за період з 31.12.2020 року по 23.08.2023 року в сумі 19 055 доларів США 29 центів.

Також, з вищевикладеного вбачається, що вимога позивача про стягнення з відповідача неповернутої суми боргу за договором позики від 01.06.2018 року у розмірі 240 000 доларів США, є законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 40 000 грн. 00 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Частиною першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

З урахуванням тієї обставини, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження його звернення за отриманням правничої допомоги (договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, тощо) та відповідно понесення ним вказаних витрат, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 13 420 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Отцевича Є.Ю. про призначення судової почеркознавчої експертизи, витребування доказів та відкладення розгляду справи, залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 240 000 (двісті сорок тисяч) доларів США та 3 % річних у розмірі 19 055 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят п`ять) доларів США 29 центів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано 08.07.2024 року.

Суддя В.Г. Черков