2/279/1503/24 Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3834/24
Провадження № 2/279/1503/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Лепесевицької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень цивільну справу №279/3834/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області , про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 .

В підтвердження своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому будинок з надвірними будівлями. Він звернувся до приватного нотаріуса Коростенсього районного нотаріального округу Зіневича С.О. з відповідною заявою про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу № 31/2024, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено , так як відсутні правовстановлюючі документи підтверджуючі право власності на дане спадкове майно.

Ухвалою від 14 червня 2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву в якій просив справу розглянути без представника Ушомирської сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами .

За правилами ст.200ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд прийшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років помер батько позивача ОСОБА_3 ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Згідно довідки виданої Ушомирською сільською радою Коростенського району, слідує, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно запису погосподарської книги №5 за 2016-2023 роки, належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Факт родинних відносин стверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В силу ст. 548 ЦК України,в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України віж 04.01.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщтну в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263,265 ЦПК України, ст.ст. 392 1261, 1268 ЦК України , суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Коваленко