ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/620/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Дідух М.Є.,

апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Сампари Н.М.,

представника ОСОБА_2

адвоката Дмитришин М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/28016/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2024 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. та зобов`язання здійснити дії в межах виконавчого провадження №70409443, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2024 ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Дмитришин М.П., звернувся в суд із скаргою на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С., в якій просив суд:

1) визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 №38158 від 26.02.2024 про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів;

2) зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. здійснити у межах виконавчого провадження №70409443 перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням в рахунок погашення заборгованості по аліментних зобов`язаннях вже перерахованих в межах виконавчого провадження №63442070 ОСОБА_2 коштів у період з 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57493.72 грн, в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданої скарги скаржник вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19, яке було допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, вирішено стягувати із нього в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного, віку, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття. З метою виконання даного судового рішення Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63442070, в межах якого з нього було стягнуто та перераховано на рахунок стягувача ОСОБА_1 кошти у сумі 57493.72 грн в суму сплати аліментних платежів.

Разом з тим, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2021 у справі № 607/28016/19 заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 було скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 у справі № 607/28016/19, яке постановою Тернопільського апеляційного суду від 24.01.2023 залишено без змін, вирішено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на вказане скаржник зауважує, що оскільки рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19 було скасовано, у нього не виник обов`язок щодо сплати аліментів починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття, тобто відсутня була правова підстава для стягнення аліментів у вигляді судового рішення, яке набрало законної сили. Натомість, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 набрало законної сили лише 24.01.2023 і відповідно з цього моменту у нього виник обов`язок щодо сплати аліментів в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що на виконання виконавчого листа № 607/28016/19, виданого 18.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, ним у період з 01.02.2023 по 01.01.2024 було сплачено кошти у сумі 73840.23 грн, при цьому заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2024 становить 57594.72 грн, яка виникла в період з 01.01.2022 по 01.01.2023.

26.02.2024 ним було подано заяву про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій він просив здійснити у межах виконавчого провадження №70409443 перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням вже перерахованих ним коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57493.72 грн, сплачених в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 . Однак, рішенням головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. №38158 від 26.02.2024 в задоволені його заяви було відмовлено.

Вказане рішення державного виконавця скаржник вважає неправомірним, оскільки на його переконання задля недопущення подвійного стягнення із нього аліментів та дотримання справедливого балансу між інтересами боржника та стягувача, необхідно було здійснити перерахунок заборгованості про сплату аліментів за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із врахуванням та зарахуванням вже перерахованих ним коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57493.72 грн. Проте, головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренко В.С. протиправно відмовив у задоволенні його заяви, не дослідивши та не врахувавши усі відомості та докази, які були ним вказані в заяві про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів.

Крім того, на думку скаржника, завершення виконавчого провадження №63442070 не може бути підставою для відмови в задоволені його заяви ОСОБА_2 , оскільки це жодним чином не перешкоджає органам Державної виконавчої служби України здійснити зарахування стягнутої за відсутності правової підстави з нього суми аліментів в межах аналогічного виконавчого провадження №70409443, у якому стягувач і боржник є одними й тими самими особами, та виконується судове рішення про стягнення аліментів в тій самій частці від доходу та на утримання тієї ж дитини.

Посилаючись на наведене, скаржник просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.04.2024 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано уповноважену особу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зарахувати сплачені ОСОБА_2 у ВП №63442070 кошти в сумі 57493.72 грн в рахунок погашення заборгованості по аліментах у ВП №70409443.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні скарги.

Зокрема зазначає, що в період з 10.07.2020 року по 13.12.2021 року заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19, було чинним та мало законну силу.

Вважає, що державний виконавець правильно прийшов до переконання про відсутність підстав для зарахування аліментів, які були стягнуті у виконавчому провадженні №63442070 згідно виконавчого листа №607/28016/19 від 10.07.2020, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, оскільки термін виконання даного рішення починався з 03.12.2019 до повноліття дитини, однак 15.02.2022 дане виконавче провадження було завершено, при цьому судом в ухвалі не зазначається, які саме обов`язки не виконав державний виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та які повноваження ним не реалізовано.

Також зазначає, що фактично оскаржуваною ухвалою вчинено поворот виконання заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19, що є порушення норм чинного законодавства. Вказує, що згідно змісту ухвали, суд врахував, що в інший спосіб, окрім як здійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів у ВП 70409443, скаржник позбавлений можливості захистити свої права як сторони виконавчого провадження, однак судом не прийнято рішення про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, а зобов`язано зарахувати сплачені кошти ОСОБА_2 у ВП №63442070 в сумі 57493.72 грн в рахунок погашення заборгованості по аліментах у ВП №70409443.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2024 року залишити без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

Вказує, що судом належним чином досліджено усі докази та обставини у справі, яким надана вірна правова оцінка.

Зазначає, що обов`язок щодо сплати аліментів починаючи з 03.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття в ОСОБА_2 не виник, з огляду на скасування рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19, яким такий обов`язок для ОСОБА_2 було встановлено, тобто була відсутня правова підстава для стягнення аліментів у вигляді судового рішення, яке набрало законної сили.

Окремо звертає увагу, що з ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №63442070 було стягнуто та перераховано на рахунок стягувача ( ОСОБА_1 ) кошти у сумі 57493.72 грн в суму сплати аліментних платежів, що підтверджується довідкою №22494 від 01.02.2024. Знову ж таки, обов`язок щодо сплати такої суми грошових коштів у ОСОБА_2 був відсутній.

На момент подання заяви про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів головному державному виконавцю Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренку В.С. виконавче провадження №63442070 було завершене.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 у справі №607/28016/19 вирішено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Із змісту вказаного рішення слідує, що суд першої інстанції, задовольняючи позов частково та визначаючи дату стягнення аліментів із відповідача не від дня пред`явлення позову, а з 01.01.2022, врахував надані ОСОБА_2 докази про те, що він брав участь в утриманні своєї неповнолітньої дочки упродовж 2019-2021 років, а відтак підстав для стягнення аліментів за вказаний період, судом встановлено не було. Зазначене рішення було допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Постановою Тернопільського апеляційного суду 24.01.2023 у справі №607/28016/19 залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 у справі №607/28016/19, тобто саме з 24.01.2023 таке набрало законної сили і відповідно у ОСОБА_2 виник обов`язок щодо сплати аліментів в користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_5 , починаючи з 01.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стверджує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 з 03.12.2019, підстави для відрахування із заробітної плати ОСОБА_2 аліментів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 були відсутні, відтак доводи скарги у цій частині є підставними.

За таких обставин, вважає, що доводи апеляційної скарги про чинність рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року у справі №607/28016/19 не заслуговують на увагу, оскільки зазначене рішення було скасоване, в зв`язку із чим стягнення аліментів з ОСОБА_2 у період з 01.12.2020 по 15.10.2021 відбувалося без достатньої правової підстави.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та її представник адвокат Сампара Н.М. просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Дмитришин М.П. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2024 року залишити без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

Представник ДВС, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог ст.ст.130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності сторони).

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала місцевого суду вказаним вище вимогам закону не відповідає.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

03.12.2019 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19 позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.09.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №164. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768.40 грн сплаченого судового збору, а також в користь держави судовий збір в сумі 768.40 грн. Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вказаного рішення суду від 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 31.07.2020 було видано виконавчий лист №607/28016/19.

29.10.2020 постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Савчук А.О. на підставі заяви стягувача ОСОБА_1 від 28.10.2020 відкрито виконавче провадження №63442070 з примусового виконання виконавчого листа №607/28016/19, виданого 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Савчук А.О. від 09.11.2020 у виконавчому провадженні № 63442070 з примусового виконання виконавчого листа №607/28016/19, виданого 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до звітів Головного управління ДФС у Тернопільській області про здійснення відрахування та виплати щодо ОСОБА_2 за постановою від 09.11.2020 у ВП № 63442070, виданою за виконавчим документом №607/28016/19 від 10.07.2019, за період з 16.11.2020 по 30.09.2021 з заробітної плати ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів утримано наступні суми:

- в листопаді 2020 року 13682.76 грн;

- у грудні 2020 року 11719.06 грн;

- у січні 2021 року 6271.34 грн;

- у лютому 2021 року 5849.78 грн;

- у березні 2021 року 2110.09 грн;

- у квітні 2021 року 2332.56 грн;

- у травні 2021 року 2381.42 грн;

- у червні 2021 року 2956.27 грн;

- у липні 2021 року 2459.61 грн;

- у серпні 2021 року 1106.88 грн;

- у вересні 2021 року 7342.15 грн.

Згідно листа Головного управління ДФС у Тернопільській області №821/10/19-97-09-28 від 11.10.2021, ОСОБА_2 звільнений з посади та податкової міліції 23.09.2021, згідно наказу Головного управління ДФС у Тернопільській області від 20.09.2021 №81-о.

Як вбачається з розрахунку заборгованості із сплати аліментів, виконаного старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Савчук А.О. 29.10.2021 у виконавчому провадженні №63442070, згідно повідомлення ДПС борг ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим листом №607/28016/19, виданим 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області станом на 01.04.2021 становить 0.00 грн. За період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року з боржника стягнуто аліменти у наступних сумах:

- у квітні 2021 року 2332.56 грн;

- у травні 2021 року 2381.42 грн;

- у червні 2021 року 2956.27 грн;

- у липні 2021 року 2459.61 грн;

- у серпні 2021 року 1106.88 грн;

- у вересні 2021 року 7342.15 грн.

Станом на 01.11.2021 за ОСОБА_2 числиться переплата в сумі 1015.95 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2021 у справі № 607/28016/19 у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Багранюка В.С. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, відмовлено та заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, залишено без розгляду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 21.09.2021 апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Багранюка Віталія Сергійовича, задоволено. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2021 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2021 у справі № 607/28016/19 заяву представника ОСОБА_2 адвоката Багранюка Віталія Сергійовича про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено. Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

15.02.2023 постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Савчук А.О., виконавче провадження №63442070 з примусового виконання виконавчого листа №607/28016/19, виданого 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття, закінчено, у зв`язку із скасуванням рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19.

Відповідно до довідки Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №22494 від 01.02.2024, виданої ОСОБА_2 , на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебувало на примусовому виконанні виконавче провадження №63442070 згідно виконавчого листа № 607/28016/19 від 10.07.2020, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною, повноліття. За період з 01.12.2020 по 15.10.2021 перераховано на рахунок стягувача кошти у сумі 57493.72 грн в суму сплати аліментних платежів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 у справі №607/28016/19, яке постановою Тернопільського апеляційного суду від 24.01.2023 залишено без змін, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.09.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №164. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 992.40 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 768.40 грн. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Як вбачається із змісту вказаного рішення суду, задовольняючи позов частково та визначаючи дату стягнення аліментів із відповідача, судом враховано надані відповідачем докази про те, що він брав участь в утриманні своєї неповнолітньої дочки упродовж 2019-2021 років, зокрема виписки по картковому рахунку відповідача, відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 03.01.2019 по 31.12.2020, згідно яких ОСОБА_2 перераховував кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки, у тому числі оплачував вартість ліжка та постільної білизни, що підтверджено товарним чеком від 30.05.2020, а також придбавав продукти харчування, дитячі іграшки та необхідний одяг. В серпні 2021 року відповідач проводив оздоровлення неповнолітньої ОСОБА_5 на курорті в м.Хургада республіка Єгипет, що підтверджено квитками та медичною страховкою. У грудні 2021 року здійснював придбання необхідних медикаментів для дитини у період її захворювання, що підтверджено фіскальними чеками. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що аліменти слід стягувати з 01.01.2022.

На підставі вказаного рішення суду від 13.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 18.10.2022 було видано виконавчий лист №607/28016/19.

24.11.2022 постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Токаренко В.С. на підставі заяви стягувача ОСОБА_1 від 23.11.2022, відкрито виконавче провадження №70409443 з примусового виконання виконавчого листа №607/28016/19, виданого 18.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №11/2/1943 від 16.02.2023, ОСОБА_2 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.03.2022 по теперішній час.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Токаренко В.С. від 07.03.2023 у виконавчому провадженні № 70409443 з примусового виконання виконавчого листа №607/28016/19, виданого 18.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які він отримує у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до звітів ІНФОРМАЦІЯ_3 про здійснення відрахування та виплати з ОСОБА_2 за постановою від 07.03.2023 у ВП №70409443, виданою за виконавчим листом від 18.10.2022 №607/28016/19 Тернопільським міськрайонним судом, за період з 01.04.2023 по 24.11.2023 з заробітної плати ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів утримано наступні суми:

- у березні 2023 року 10301.51 грн;

- у квітні 2023 року 5855.32 грн;

- у травні 2023 року 5855.32 грн;

- у червні 2023 року 5855.32 грн;

- у липні 2023 року 5855.32 грн;

- у серпні 2023 року 5855.32 грн;

- у вересні 2023 року 5855.32 грн;

- у жовтні 2023 року 5855.32 грн;

- у листопаді 2023 року 1584.00 грн та 4684.26 грн.

З 24.11.2023 ОСОБА_2 не перебуває на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_5 , переведений до нового місця проходження військової служби.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №19615, виконаного головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Токаренко В.С. 30.01.2024 у виконавчому провадженні № 70409443, станом на 30.01.2024 за ОСОБА_2 числиться заборгованість зі сплати аліментів у сумі 57594.72 грн.

26.02.2024 ОСОБА_2 звернувся до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Токаренко В.С. із заявою про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, у якій зазначив, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19, яким було покладено на нього обов`язок щодо сплати аліментів починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття, було скасоване, тобто була відсутня правова підстава для стягнення аліментів. Водночас, у виконавчому провадженні № 63442070 в період 01.12.2020 по 15.10.2021 з нього було стягнуто аліменти у розмірі 57493.72 грн, а у виконавчому провадженні №70409443 у нього наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 57594.72 грн, яка виникла за період з 01.01.2022 по 01.01.2023. Відтак задля недопущення подвійного стягнення з нього аліментів, ОСОБА_2 просив державного виконавця здійснити у межах виконавчого провадження №70409443 перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням вже перерахованих ОСОБА_2 коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57493.72 грн, сплачених в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 .

Згідно відповіді головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Токаренко В.С. № 38158 від 26.02.2024 на заяву ОСОБА_2 від 26.02.2024 вх.№6268, державний виконавець повідомив ОСОБА_2 , що у нього відсутні підстави для зарахування аліментів, які були стягнуті у виконавчому провадженні № 63442070 згідно виконавчого листа № 607/28016/19 від 10.07.2020, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської, оскільки термін виконання даного рішення починався з 03.12.2019 до повноліття дитини, однак 15.02.2022 дане виконавче провадження було завершено.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 частково та зобов`язуючи ДВС зарахувати сплачені ОСОБА_2 кошти у ВП №63442070 в сумі 57493.72 грн в рахунок погашення заборгованості по аліментах у ВП №70409443, суд першої інстанції виходив з того, що в інший спосіб, окрім, як здійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів у ВП №70409443, скаржник позбавлений можливості захисти свої права як сторони виконавчого провадження, оскільки за змістом ст.445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів поворот виконання рішення суду не допускається, а у відповідності до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі, як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Однак, з таким рішенням колегія суддів не погоджується.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» та іншими процесуальними нормами не врегульовано питання зарахування стягнутих коштів за одним виконавчим провадженням на виконання іншого виконавчого провадження, а тому у державного виконавця були відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 .

Разом з тим, задовільняючи скаргу та зобов`язуючи уповноважену особу Тернопільського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зарахувати сплачені ОСОБА_2 кошти у ВП №63442070 в сумі 57493.72 грн в рахунок погашення заборгованості по аліментах у ВП №704094 судом першої інстанції фактично було допущено поворот виконання рішення.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Розгляд заяв про поворот виконання рішення проводиться відповідно до Розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (частина перша статті 446 ЦПК України).

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Поворот виконання рішення полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнені кошти за скасованим судовим рішенням у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових право особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Разом з тим, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача (частина 2 статті 445 ЦПК України).

З аналізу вищенаведених правових норм убачається, що інститут повороту виконання судових рішень не є абсолютним та має певні обмеження.

Підстав вважати, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19, яким було покладено на скаржника обов`язок щодо сплати аліментів починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття, було ухвалено на підставі підроблених документів або ґрунтувалося на завідомо неправдивих відомостях позивача, у колегії суддів немає і скаржником таких доказів не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що скаржник ОСОБА_2 брав участь в утриманні своєї неповнолітньої дочки упродовж 2019-2021 років, що встановлено судами першої та апеляційної інстанцій у рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 у справі №607/28016/19 та постанові Тернопільського апеляційного суду від 24.01.2023, якою вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін, у зв`язку з чим підстав для стягнення аліментів за вказаний період судом не встановлено.

Разом з тим, ОСОБА_2 не вживав жодних заходів для зарахування коштів, наданих протягом вказаного періоду на утримання своєї неповнолітньої дочки, в рахунок стягнення з нього аліментів, знаючи про їх відрахування роботодавцем із його заробітної плати аліментів.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, тому відповідно до ст.376 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. та зобов`язання здійснити дії в межах виконавчого провадження №70409443 відмовити.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2024 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. та зобов`язання здійснити дії в межах виконавчого провадження №70409443 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 червня 2024 року.

Головуючий

Судді