Справа № 201/3866/24
Провадження № 2/201/2268/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 (третя особа - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про зменшення розміру аліментів (а.с. 2 - 5).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 15.04.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 35).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2022 по справі № 201/4563/23 з нього стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 2600,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дочкою 23 років, 03.12.2026, але лише на час навчання до закінчення навчання: до 31 серпня 2025 року, починаючи стягнення з 18 липня 2022 року.

На даний час матеріальний стан позивача змінився, він має на утриманні сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлена батьківських прав щодо сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2024 по справі № 201/12320/23. Тому всі витрати по утримання цієї дитини несе позивач.

Крім того, має на утриманні матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є пенсіонеркою.

23.06.2022 позивач одружився з ОСОБА_7 , яка має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає з нами, тому сімейні витрати відносяться до ОСОБА_9 .

Позивач працює у ТОВ «Обслуговуюче підприємство «Жилсервіс» за сумісництвом на посаді виконавця робіт, заробітна плата в середньому становить 3650,00 грн. Також обіймає посаду головного інженера у ТОВ «Будівельна група «Альфабуд», але у зв`язку зі слідчими діями відносно товариства, він не отримує доходів.

Старша донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже повнолітня, навчається в Польщі в Радомського технікуму (школи) денної форми навчання на безоплатній основі. В рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2022 по справі № 201/4563/22, зазначено, що відповідач офіційно працює, отримує суттєві доходи, за рішенням суду не платить інші аліменти. На сьогодні матеріальне становище змінилося в гіршу сторону, про що свідчать довідки про доходи.

На підставі викладеного, просив зменшити розмір аліментів, які стягнуті рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23.12.2022 по справі № 201/4563/22, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь її матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2600 грн. щомісячно - до 1000 грн. щомісячно.

08.07.2024 позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, справу просив розглядати без його участі.

Відповідачка - ОСОБА_2 у судові засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 27, 42 47, 49) правом на надання відзиву не скористалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, дійшов такого висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що батьком повнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач ОСОБА_1 (а.с. 13).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі від 23.12.2022 у справі № 201/4563/22 вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Михайлівка Лановецького району Тернопільської області, Україна, аліменти на утримання повнолітньої дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь її матері - позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в твердій грошовій сумі по 2600 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дочкою 23 років: 03 грудня 2026 року, але лише на час навчання до закінчення навчання: до 31 серпня 2025 року, починаючи стягнення з 18 липня 2022 року.

Позивач вказує, що його матеріальний стан змінився, що пов`язано із тим, що він має на повному утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2024 по справі № 201/12320/23 за позовом ОСОБА_1 позбавлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку м. Дніпропетровська, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Дніпропетровська, аліменти на утримання її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2 833 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття, стягуючи аліменти на користь батька дитини - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, а саме з 09.10.2023р (а.с. 7-9).

Згідно довідок ТОВ «Обслуговуюче підприємство «Жилсервіс» від 15.03.2024 № 15/03 та № 16/03 позивач працює у цьому товаристві за сумісництвом на посаді виконавця робіт, заробітна плата становить приблизно 3000,00 грн. на місяць (а.с. 18, 20).

Також позивач обіймає посаду головного інженера у ТОВ «Будівельна група «Альфабуд». Згідно довідки ТОВ «Будівельна група «Альфабуд» від 15.03.2024 № 17 , позивач не отримував з серпня 2023 по січень 2024 заробітну плату у товаристві (а.с. 19).

Відповідно до довідки Соборного ВДВС від 28.03.2024 № 45153/6 станом на 28.03.2024 заборгованість по виконавчому листу № 201/4563/22 відсутня (а.с. 29).

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як роз`яснено у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я тощо.

Позивач вказує, що на його утриманні перебуває матір пенсіонерка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і син дружини ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає з ними.

Однак жодних доказів цьому не надав.

Та обставина, що матір малолітнього сина позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_10 , позбавлена батьківських прав сама по собі не впливає на матеріальний стан позивача. Крім того, цим рішенням також стягнуто з ОСОБА_10 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2833,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття, стягуючи аліменти на користь батька дитини - ОСОБА_1 .

Доказів того, що перед позивачем існує заборгованість зі сплати аліментів по цьому судовому рішенню також не надано.

Позивач не надав доказів того, яке його матеріальне становище було на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів та як воно змінилося на даний час, а також доказі про стан здоров`я тощо.

Рішення про стягнення аліментів позивач не оскаржував.

Відтак позивачем не надано доказів зміни матеріального становища, перебування на його утриманні інших осіб, погіршення здоров`я когось із них, що зумовлює зміну розміру аліментів у бік зменшення. Тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витати у відповідності до ст. 141 ЦПК України не відшкодовуються.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 09 липня 2024 року.

Суддя О.С. Наумова