Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №936/639/24

Провадження №№2/936/157/2024

28.06.2024 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Дзямко А.А., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі судових засідань в селищі Воловець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що за життя її баба ОСОБА_2 була власницею земельних ділянок площею 0,80 га та площею 0,503 га розташованих на території Воловецької селищної ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №018135 від 28.08.2000 року, державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №034482 від 06.02.1998 року, договорами дарування від 14.02.2003 року серії ВАЕ 013355 та ВАЕ серії 013354.

09.05.2004 року ОСОБА_2 оформила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Маньо О.Ф. р/н 1022, згідно з яким заповіла вищезазначені земельні ділянки ОСОБА_1

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності майно. На час складення заповіту, а також на час смерті заповідача, позивачка була малолітньою, і в силу свого віку не могла знати чи вжити будь-яких дій для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 . Її батьки, як законні представники, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулись, а також не вступили в управління або володіння спадковим майном, тобто ними не було виконано вказаного законодавчо встановленого обов`язку, та не здійснено передбачених на той час чинним законодавством дій, що свідчать про прийняття спадщини. Цю обставину, разом із подальшими карантинними обмеженнями, введеними Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби, а також з введенням воєнного стану на території України, що змусило позивачку виїхати за кордон з метою збереження життя, звернутись до нотаріальної контори у строк, визначений законом для прийняття спадщини, вона можливості не мала.

Вважає, що строк пропущено з поважних причин, у зв`язку з наведеним, просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача Воловецької селищної ради не з`явився у підготовче засідання, надав заяву про слухання справи без його участі, позов визнає.

Представник третьої особи Воловецької державної нотаріальної контори не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечує.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до приписів ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 19.05.2004 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Маньо О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №1022, за яким заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належне їй на праві приватної власності майно: земельну ділянку площею 0,80 га та земельну ділянку площею 0,503 га, які розташовані на території Воловецької селищної ради в смт Воловець.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.10.2012 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належне ій на праві приватної власності майно.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті -ст.1218 ЦК України.

У відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун, а згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Разом з тим, ч.3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На час смерті ОСОБА_2 позивачка була малолітньою, і у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, заяву про прийняття спадщини від її імені повинні були подати батьки.

Таким чином, малолітній вік позивачки (з 2012 до досягнення ОСОБА_1 повноліття- до ІНФОРМАЦІЯ_3) та нездійснення батьками встановлених законодавством обов`язків щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 є поважними причинами пропуску законодавчо - визначеного строку для прийняття спадщини.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2021 року справа № 185/10173/16 провадження № 61-6398св20) та є обов`язковим для застосування судами.

Крім цього, суд бере до уваги, що у вказаний період позивачка здобувала освіту, що підтверджено копіями дипломів, проживала в іншому регіоні до липня 2020 року та була переконана, що її батьки належним чином подбали про реалізацію її спадкових прав у строки, встановлені законом.

Водночас, суд констатує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин.

Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб.

Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 "Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину" рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.

Через обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року у зв`язку із запровадженням карантину, було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що також вплинуло на пропуск позивачем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі, створили перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини з часу досягнення позивачкою повноліття.

Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі N 206/3473/20 (провадження N 61-10735св21), постанові від 08 грудня 2021 року справа N 205/3310/20 (провадження N 61-2087св21).

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території держави почав діяти режим воєнного стану.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» було внесені зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

19 червня 2023 року набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці, та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Через збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, через об`єктивну загрозу для свого життя та здоров`я позивачка вимушена була покинути територію України (копія паспорта серії НОМЕР_2 з відміткою про перетин кордону України на виїзд 02.06.2023).

Таким чином, суд вважає обгрунтованим та доведеним, що позивачка ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин, які не залежали від її волі: через свій малолітній вік та нездійснення батьками встановлених законодавством обов`язків щодо прийняття спадщини після смерті заповідача, стаціонарне навчання, у зв`язку із введенням на території України карантину, а після- воєнного стану, та обмежень, які запроваджували вказані режими, виїздом за межі України через загрозу для життя та здоров`я; а також у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для неї, та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

За таких обставин, суд визнає, що у позивачки були наявні об`єктивні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приймаючи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом та має право на спадщину, яка відкрилася за померлою ОСОБА_2 , суд приходить до переконання, що зазначені причини пропуску строку звернення з заявою до нотаріальної контори є поважними, тому ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605 гривень 60 копійок.

Керуючись статтями 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщи задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з часу набрання законної сили рішенням суду.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 605 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: Воловецька селищна рада Мукачівського району Закарпатської області, місцезнаходження: селище Воловець, вул.Героїв України, 7, код 26528520;

третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: Закарпатська область, Мукачівський район, селище Воловець, вул.Карпатська, 89, .

Повне рішення буде складено 4 липня 2024 року.

Суддя Софілканич О.А.