РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5561/24

Номер провадження 2-о/495/336/2024

28 червня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді - Савицького С.І.,

при секретарі - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський в справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній та непрофесійній основі за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , який є інвалідом ІІ групи та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з відсутністю інших осіб.

Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є рідним сином ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 вересня 1983 року Білгород-Дністровським міським відділом РАЦС Одеської області, актовий запис № 602.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 виданого 11.12.2019 року батько заявника - ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, загальне захворювання.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченої 23 квітня 2024 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського району Одеської області Кушнір І.В., батько заявника ОСОБА_1 підтвердив, що заявник постійно проживає та зареєстрований з ним за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює постійний нагляд за ним - ОСОБА_2 .

Інші особи, які б мали можливість здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 відсутні.

Метою звернення до суду з відповідною заявою є бажання офіційно оформити постійний догляд за батьком, який потребує стороннього догляду, щоб у майбутньому мати можливість отримувати соціальні пільги та виплати.

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 червня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

В судове засідання призначене на 28.06.2024 року учасники процесу не з`явились.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, згідно якої просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, просить задовольнити вимоги заявника.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 вересня 1983 року Білгород-Дністровським міським відділом РАЦС Одеської області, актовий запис № 602.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 виданого 11.12.2019 року батько заявника - ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, загальне захворювання.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченої 23 квітня 2024 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського району Одеської області Кушнір І.В., батько заявника ОСОБА_1 підтвердив, що заявник постійно проживає та зареєстрований з ним за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює постійний нагляд за ним - ОСОБА_2 .

Інші особи, які б мали можливість здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 відсутні.

Факт здійснення заявником догляду за ОСОБА_2 , який потребує постійного стороннього догляду, має для нього юридичне значення, породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат.

Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річноговіку.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки за результатами розгляду справи

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи надані заявником докази на підтвердження факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , який потребує постійного стороннього догляду, суд приходить до висновку, що подані докази є належними, допустимими та достатніми у контексті положень статей 77-80 ЦПК України, а тому заявлені вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за вищенаведеними підставами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268, 273, 315, 318, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити, факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній та непрофесійній основі за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , який є інвалідом ІІ групи та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Савицький С.І.