УХВАЛА

10 липня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Харечка С.П.

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю представника стягувача ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за заявою ОСОБА_3 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Бойчук Олена Петрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №569/21759/23 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заяви вказує, що боржник ОСОБА_3 з стягувачем ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01.09.2020 року. Відповідно до судового наказу, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 27 листопада 2023 року, з ОСОБА_3 на користь стягувача було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що починаючи з 2020 року стягувач постійно знаходиться за межами території України та приїжджає в Україну лише періодично на нетривалі періоди. Факт реєстрації стягувача та доньки за однією адресою та їх спільне проживання, який Стягувач підтверджує витягами з реєстру територіальної громади № 2023/003386548 від 01.05.2023 року та № 2023/003386488 від 01.05.2023 року не відповідає дійсності оскільки спростовується відповіддю на адвокатський запит, наданою селищним головою Степанської селищної ради, згідно якого вбачається, що неповнолітня ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає та не зареєстрована.

ОСОБА_3 з 23.09.2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі по мобілізації. На час перебування ОСОБА_3 на військовій службі та перебуванні стягувача за кордоном їх донька знаходиться на вихованні бабусі зі сторони стягувача або дідуся зі сторони боржника, відтак ОСОБА_3 вимушений звернутися до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню оскільки дитина не проживає зі стягувачем, а відтак остання не мала достатніх правових підстав для звернення з відповідною заявою до суду.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Бойчук О.П. підтримала заяву та просила її задовольнити. Вказала, що стягувач ОСОБА_4 не проживає з донькою, а перебуває за межами України. Дитина ОСОБА_6 проживала з бабусею (зі сторони стягувача) а зараз проживає з дідусем (зі сторони боржника). Заявник ОСОБА_3 перебуває на даний час на військовій службі в ЗСУ.

Представник стягувача адвокат Андрієвський А.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви. Вказав, що дитина зареєстрована та проживає з матір`ю ОСОБА_4 . Вказує, що періодично стягувач дійсно виїжджає за межі України з метою заробітку для забезпечення потреб сім`ї. В цей час дитина проживає з її мамою (бабусею дитини). Доводи боржника про те, що дитина не зареєстрована та не проживає з матір`ю спростовуються долученими до матеріалі справи доказами.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 27 листопада 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області видав наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме 07.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, коли судовий наказ набирає законної сили у день його видачі.

Тобто судовий наказ про стягнення аліментів набирає законної сили у момент його видачі, а процедура скасування наказу за заявою боржника, передбачена ст. 170 ЦПК України, не застосовується.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432,435 цьогоКодексу.

Виняток з цього правила становлять наведені у статті 432 ЦПК України причини, за якими рішення суду може бути не виконаним.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто за наявності відповідних підстав, виконавчий документ (в даному випадку судовий наказ) може бути невиконаним.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, за яких в апеляційному чи касаційному порядку або у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

У заяві представник боржника адвокат Бойчук О.П. зазначає, що донька не проживає з матір`ю, оскільки остання перебуває тривалий час за межами України, а дитина проживає то з бабусею зі сторони стягувача то з дідусем зі сторони боржника. На даний час боржник перебуває на військовій службі по мобілізації.

Як пояснив представник стягувача в судовому засіданні донька сторін ОСОБА_6 зареєстрована та проживає з матір`ю ОСОБА_4 Періодично стягувач дійсно виїжджає за межі України з метою заробітку для забезпечення потреб сім`ї. В цей час дитина проживає з її мамою (бабусею дитини). На підтвердження того, що дитина зареєстрована та проживає з матір`ю представником стягувача долучено: витяг №03-12-146 про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ; довідку видану відділом ЦНАП Степанської селищної ради Сарненського району, Рівненської області №585 від 26.06.2024 р.; витяги з реєстру територіальної громади про місце реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 01.05.2023р.

Згідно інформації з відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС у Рівненській області, ОСОБА_3 з 25.06.2011 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також з довідки виданої начальником штабу заступником командира в/ч НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_3 з 23.09.2022 по теперішній час перебуває на військовій службі по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 .

Таким чином, за результатами розгляду справи, судом не встановлено обставин, за яких слід вважати, що мати дитини не мала права звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Боржником та його представником не доведено факт відсутності у нього матеріального обов`язку сплачувати аліменти на утримання доньки, навіть і при умові добровільного забезпечення дитини.

На переконання суду обставини, які наведені боржником у заяві, жодним чином не є тими обставинами, які дають підстави для визнання судового наказу від 27.11.2023 таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст.259, 260, 261, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 12.07.2024 року.

Суддя Харечко С.П.