ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3189/24 Справа № 204/8669/22 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування

та за позовом ОСОБА_3 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_2 , за участю позивача за первісним позовом ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив усунути ОСОБА_2 , 1964 року народження від права на спадкування після смерті матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є сином ОСОБА_6 , 1965 року народження. Його батько - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . При житті, його батько доглядав свою матір - ОСОБА_5 , яка хворіла, не могла самостійно ходити, потребувала постійного, щоденного догляду, приготування їжі та годування. ОСОБА_5 є його рідною бабусею по лінії батька, тому він теж допомагав батькові доглядати за бабусею до її смерті. ОСОБА_5 , жила сама в кв. АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності його батькові та його бабусі. При житті, в 2006 році, його бабуся заповіла усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, майнові права та обов`язки, його батькові ОСОБА_6 . Так сталось, що його батько помер раніш ніж бабуся, тому після смерті його батька він сам доглядав свою хвору бабусю. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Похованням свого батька та бабусі він займався особисто, поміч надавала лише його мати - ОСОБА_3 . У його бабусі, крім сина (його батька), була донька - ОСОБА_7 , 1964 року народження, яка зі своєю матір`ю не спілкувалась починаючи з 2006 року, тобто п`ять років перед смертю матері. Крім того, відповідач, матеріально не допомагала своїй хворій матері, не піклувалась та фактично хвору матір не провідувала зовсім. Після смерті його батька та бабусі, відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . В передбачений законом строк, після смерті батька, він, як спадкоємець першої черги, звернувся із заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщепко Наталії Дем`янівни. Його мати, за позовом - Третя особа теж звернулась в передбачений законом строк, після смерті чоловіка - ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги, із заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталії Дем`янівни. Вважає, що відповідач теж звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері - ОСОБА_5 . Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталії Дем`янівною відкрито спадкову справу №68781691. Вважає, що відповідач повинна бути усунена від права на спадкування, оскільки за життя матері, яка через похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані, відповідач ухилялась від надання матері допомоги. Крім того, у зв`язку з сімейними обставинами відповідач жила окремо від матері, мала сім`ю, житло, борги перед банками по кредитах, мала роботу, тому мала матеріальну можливість допомагати матері. У зв`язку з викладеними фактами та хворобою, його бабуся постійно потребувала допомоги саме від своєї дочки - відповідача, а та, в свою чергу, мала можливість надавати фактичну фізичну допомогу (приготування їжі, догляд за хворою матір`ю), однак не вчинила необхідних дій. Потреба його бабусі у спілкуванні з донькою підтверджується тим, що мати хворіла, жила одна в квартирі, його батько (син матері) намагався навіть постійно ночувати з бабусею. Відповідач з матір`ю не спілкувалась зовсім, викладені факти можуть підтвердити суду свідки. Особливо критичний стан у бабусі став після смерті сина, тобто батька позивача, тому йому допомогла доглядати за бабусею мати позивача. Крім того, його бабуся перед смертю перебувала у безпорадному стані, який зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою, тому не мала можливості самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала догляду, допомоги та піклування саме від відповідача. Позивач та його мати постійно були поруч з бабусею, допомагали їй фізично та морально підгримували, купували та надавали необхідні харчі, ліки. Все це, вважає, підставою для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті його бабусі ОСОБА_5 , відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України.

ОСОБА_3 , як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги подано до суду позовну заяву, відповідно до якої вона просить усунути ОСОБА_2 , 1964 року народження, від права на спадкування після смерті матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що її чоловік помер раніш ніж його мати, тому після смерті її чоловіка, її син, позивач по справі, сам доглядав свою хвору бабусю, відповідач зовсім не доглядала свою матір. Похованням свого батька та бабусі позивач в дійсності займався особисто, вона допомогла своєму сину матеріально. У його чоловіка є рідна сестра - ОСОБА_7 , яка зі своєю матір`ю не спілкувалась починаючи з 2006 року, тобто п`ять років перед смертю матері. Крім того, відповідач, матеріально не допомагала своїй хворій матері, не піклувалась та фактично хвору матір не провідувала зовсім. Після смерті її чоловіка та його матері, відкрилася спадщина, яка складається з квартири. АДРЕСА_1 . В передбачений законом строк, після смерті батька, позивач, - як спадкоємець першої черги, звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталії Дем`янівни. ОСОБА_3 , теж звернулась в передбачений законом строк, після смерті чоловіка - ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги із заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталії Дем`янівни. Відповідач теж звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті своєї матері - ОСОБА_5 . Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталії Дем`янівною відкрито спадкову справу №68781691. Вважає, що відповідачку слід усунути від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК України, оскільки за життя її матері, яка через похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані, відповідачка ухилялась від надання матері допомоги,хоча мала можливість її надавати. Вона особисто була присутня з позивачем у матері її чоловіка - ОСОБА_5 , яка перед смертю постійно потребувала допомоги саме від своєї дочки - відповідачки за позовом, прохала їх, щоб вони забезпечили її присутність у матері, хотіла поспілкуватись з єдиною донькою перед смертю, але відповідач, маючи таку можливість, а саме - надавати фактичну фізичну допомогу (приготування їжі, догляд за хворою матір`ю), не вчинила необхідних дій та не приїздила до хворої матері перед смертю. Потреба матері її чоловіка у спілкуванні з донькою підтверджується тим, що мати хворіла, жила одна в квартирі, її чоловік (син матері) намагався навіть постійно ночувати з бабусею у зв`язку з не можливістю самостійно ходити до туалету. Відповідач зі своєю матір`ю не спілкувалась зовсім, викладені факти можуть підтвердити суду свідки. Особливо критичний стан у матері її чоловіка стався після смерті сина, тобто її чоловіка, тому вона теж допомагала позивачу доглядати за його бабусею, але відповідачку вона не бачила у матері ні разу. ОСОБА_5 перед смертю перебувала у безпорадному стані, який зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою, тому не мала можливості самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала догляду, допомоги та піклування саме від своєї доньки - відповідача. Вона та позивач постійно були поруч з ОСОБА_5 допомагали їй, фізично та морально підтримували, купували та надавали необхідні харчі, ліки. Позивач займався похованням батька, а потім і бабусі (матері батька) та облаштуванням пам`ятників на могилах. Всі викладені факти у своїй сукупності, вважає, є підставою для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті матері його чоловіка - ОСОБА_5 , відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України. Доказом припинення спілкування відповідача з матір`ю є той факт, що відповідач брала у мого чоловіка та своєї матері гроші і не повертала, тому , що набрала багато кредитів, а також створювала конфліктні ситуації з рідними та сусідами (том 1 а.с. 50-55).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування та за позовом ОСОБА_3 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_2 , за участі позивача за первісним позовом ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна про усунення від права на спадкування - задоволенні.

Усунуто ОСОБА_2 , 1964 року народження від права на спадкування після смерті матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (том 2 а.с.38-40).

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року вирішено питання щодо витрат на професійну правову допомогу (том 2 а.с.67-69).

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила, рішення суду 1 інстанції скасувати, і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (том 2 а.с. 72-77).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, квартира за адресою по АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.12).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померлу ОСОБА_5 було поховано, що підтверджується свідоцтвом про поховання серія НОМЕР_2 КП «Міська ритуальна служба», яке видано ОСОБА_4 (а.с. 31).

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №7» ДМР від 08.06.2023 року №701 вбачається, що пацієнтка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вересні 2018 року уклала декларацію з сімейним лікарем амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 12 КНП «ДЦПМСД №7». Пацієнтка багато років хворіла, діагноз: ІХС-дифузний кардіосклероз; СН2А-2Б, 3ФК за NYHA, гіпертонічна хвороба 2,ст 2, ризик 3 (високий). Оглядалася тільки на дому. Лікаря викликала з причини скарг на високий тиск, задишку, набряки кінцівок тощо. На тлі призначеного лікування стан пацієнтки покращувався, тиск стабілізувався та утримувався на рівні 140 ДО™* 120.80 мм.рт.ст., задишка значно зменшувалася, сходили набряки на нижніх кінцівках, пацієнтка була компенсована до 2020 року. У 2020 році хвороба почала прогресувати. При огляді на дому 05.02.2020 року стан пацієнтки оцінний як серед ступеня важкості. На момент огляду були виявленні ознаки серцево-судинної недостатності, які проявлялися у вираженій задишці, набряках нижніх кінцівок стопи, голені. Пацієнтка маломобільна, пересувалася тільки по квартирі. Значне погіршення стану з 2021 року. Пацієнтка лежача, погано їла, відмічалася задишка, набряки нижніх кінцівок, на тлі яких з`явилися трофічні виразки (а.с. 214).

Згідно довідки КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР від 24.11.2021 року №15986 вбачається, що станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_2 містяться відомості про право власності - гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_9 (ПІБ надані російською мовою згідно правовстановлювального документу) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.04.97 року виданого виробничим об`єднанням «Південний машинобудівний завод» згідно з розпорядженням за № 1257-97, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 319п за реєстровим № 15. Відомості про обтяження в інвентаризаційній справі відсутні (а.с. 15).

08 листопада 2006 року ОСОБА_5 було укладено заповіт, відповідно до якого вона заповіла ОСОБА_6 усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, а також ті майнові права та обов`язки, які належать їй на день смерті.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрито спадкову справу №41/2021 від 03.12.2022 року, а після ОСОБА_6 , відкрито спадкову справу №42/2021 від 03.12.2021 року.

Крім того, судом 1 інстанції були допитані свідки.

ОСОБА_10 , яка була сусідкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_6 розповідав їй, що його мати є лежачою, коли його мати захворіла, він переїхав до неї. Також вказала, що ОСОБА_2 пропонувала їй грошові кошти, якщо вона перейде на її бік, проте вона відмовилась. ОСОБА_11 приходив у шість вечора, а з ранку у вісім годин він йшов.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надала пояснення відповідно до яких вказала, що вона є сусідкою. Зазначила, що ОСОБА_13 вона деякий час взагалі не бачила, проте ОСОБА_11 вона бачила постійно. У восьмій годині ранку, коли вона йшла на роботу бачила, бачила ОСОБА_11 , та бачила як він ходив до аптеки. У вечері бачила його в районі шостої години.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні вказала, що вона є сусідкою. Зазначила, що ОСОБА_6 проживав разом зі своєю мамою. Він їй розповідав, що він дбає про свою мать. Таня пропонувала їй грошові кошти, якщо вона перейде на її бік, проте вона відмовилась.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що в 2020 року ОСОБА_5 захворіла. ОСОБА_11 з початку приходив до неї, а потім переїхав. За 2023 рік донька до матері не приїжджала. З початку помер ОСОБА_16 , мати забрали у лікарню. Її внук доглядав за нею та в подальшому поховав її. що ОСОБА_6 проживав з матерію без своєї дружини та сина.

Свідок ОСОБА_17 вказав, що він є чоловіком доньки відповідачки. Вказав, що він колись підвозив їх до бабусі, проте саму бабусю він ніколи не бачив.

Також, третьої особою, приватним нотаріусом Іщенко Н.Д. було вказано в судовому засіданні, що з померлою ОСОБА_5 була домовленість про укладання з нею договору дарування квартири, на її внука ОСОБА_4 . Вони домовилися на 26 листопада, проте ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що коли спілкувалася з ОСОБА_5 вона була лежачою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що в судовому засіданні за сукупністю наданих позивачем доказів встановлено, що спадкодавиця важко хворіла останні роки, через похилий вік була майже у безпорадному стані, потребувала постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги, відповідачка по справі ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, тому може бути усунена від права на спадкування за законом за рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Так, Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено ч.ч.5 та 6 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, лише при одночасному настанні таких обставин, як ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Відповідно до ст. 1224 ЦК України, право вимоги щодо усунення від спадкування належить особі, яка сама є спадкоємцем відповідної черги, або коли її право на спадкування виникає після усунення негідного спадкоємця від спадкування.

Такий висновок ґрунтується на тому, що у разі усунення негідного спадкоємця спадщина має перейти до іншого за чергою спадкоємця.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Під час розгляду справи в суді 1 інстанції, було встановлено, що напередодні смерті ОСОБА_5 мала намір укласти договір дарування квартири на свого онука ОСОБА_4 .

Також, допитані в суді свідки підтвердили винну поведінку відповідачки та перебування померлої в безпорадному стані через похилий вік та тяжку хворобу.

Зазначене вказує на сукупності обставин, які є складовими для вирішення питання про усунення від права спадкування, оскільки утриманням та доглядом за ОСОБА_5 , займався позивач разом з батьком, а також після його смерті особисто, тоді як відповідачка ухилялася від виконання зазначених обов`язків, що було встановлено в ході судового розгляду.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими доказами по справі.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, власним тлумаченням норм права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. Крім того, вказані доводи були предметом розгляду у суді першої інстанції та судом першої інстанції їм було надано обґрунтовану оцінку, а тому вони додатковому правовому аналізу не підлягають.

Крім того, апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої заперечення та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: