Справа № 369/511/24
Провадження № 2-о/369/178/24
РІШЕННЯ

Іменем України

28.06.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря судових засідань Соловюк В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Обухівський районний відділ ДМС України у Київській області про встановлення факту

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р. В обґрунтування заяви зазначила, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Караундж, Азейбарджан. Після її народження вона з батьками - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та рідною сестрою ОСОБА_4 , повернулися на територію України та проживали за адресою: АДРЕСА_1 з 1987 року по 1992 рік, що підтверджується Актом № 102/1411 від 05.12.2023 р., складений головою квартального комітету № 14 м. Кам`янське та затверджений відділом з питань діяльності ОСН та ОСББ Кам`янської міської ради. З 1988 року по 1993 рік була вихованкою в закладі дошкільної освіти № 33 м. Кам`янське (колишній - ДКХЗ ім. Орджонікідзе), що підтверджується довідкою № 37 від 01.12.2023. Встановлення факту постійного проживання на території України потрібно для встановлення й оформлення громадянства України. Іншим чином можливість підтвердити вказаний юридичний факт, ніж шляхом його встановлення в судовому порядку, відсутня.

Просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 24 серпня 1991 року на території, на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2024 року відкрито окреме провадження в цивільній справі за заявою заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Обухівський районний відділ ДМС України у Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України, та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження за участю заявника і заінтересованих осіб.

23.05.2024 від представника заінтересованої особи Обухівський районний відділ ДМС України у Київській області надійшли письмові пояснення про встановлення факту, що має юридичне значення, та не заперечували щодо задоволення поданої заяви.

У судове засідання учасники не з`явились. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, врахувавши заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України - суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У даній справі заявник просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Караундж, Азейбарджан, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно Акту № 102/1411 від 25.12.2023 року заявниця проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1987 року по 1992 рік.

Згідно довідки № 37 від 01.12.2023р. з 1988 року по 1993 рік заявниця була вихованкою в закладі дошкільної освіти № 33 м. Кам`янське (колишній - ДКХЗ ім. Орджонікідзе).

Згідно зі ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України Про громадянство України, Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Згідно п. 10 Порядку - для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України`особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

У пункті 44 наведеного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підстав яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), ще обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, як мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновкамі експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає надані заявником докази: копію закордонного паспорту НОМЕР_2 від 27.06.2016; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ; копію РНОКПП, копію довідки № 37 від 01.12.2023р. щодо відвідування закладу дошкільної освіти в період з 1988 року по 1993 рік; копія акту про підтвердження факту проживання особи №102/1411 від 05.12.2023р., копію трудової книжку ОСОБА_2 , копію витягу з домової книги, копію заяви про місце проживання заявника, копія паспорту ОСОБА_2 , копію РНОКПП ОСОБА_2 , копію довідки № 19/777 від 18.01.2021 про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 належними, допустимими і достовірними, а також достатніми у своїй сукупності на підтвердження фактів, які просить установити заявник. Отже, суд установив, що в період з 1987 року по 1992 рік ОСОБА_1 постійно проживала на території України.

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що зібраними по справі доказами підтверджено факт постійного проживання заявниці у неповнолітньому віці разом з матір`ю на території України станом на 24.08.1991, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 4,13, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) з 1987 року до 24 серпня 1991 року на території, на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду .

Повний текст рішення виготовлено 28 червня 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ