У Х В А Л А

"26" червня 2024 р.

м. Київ

справа № 755/10967/24

провадження № 2/755/6628/24

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Зловживання правом на позов, на подання скарги становить собою такий вид зловживань процесуальними правами, за якого уся процедура розгляду спору є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Серед таких зловживань можна виокремити подання сутяжницьких, завідомо безпідставних (явно необґрунтованих) позовів або скарг та позовів, що мають штучний характер. (даний висновок зроблено Суддею, Секретарем Пленуму Верховного Суду Д. Луспеником у офіційній статті «Сутяжництво: як з цим боротися, світовий досвід»).

Згідно положень ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суб`єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Принцип процесуальної економії полягає не лише в швидкому вирішенні спору при максимально спрощеній судовій процедурі як для суду так і для учасників процесу, але і в розумному поєднанні необхідності розгляду декількох позовів в рамках одного провадження з істотним ускладненням вивчення матеріалів справи, дослідження наданих доказів, у зв`язку із збільшенням їх кількості, а так само розрахунків ціни позову та інших його складових.

Як убачається з матеріалів справи та бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва у провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва Гончарука В.П. надійшла цивільна справа № 755/5979/22 за позовом ОСОБА_2 до Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, - предметом вказаної цивільної справи є виключення з актового запису № 2351 від 20.09.2019 року про народження відомостей про батька, внесення до актового запису № 2351 від 20.09.2019 року відомостей про батька.

Крім того, 06.09.2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна ОСОБА_3 , третя особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства (цивільна справа № 755/8528/22), - предметом даної позовної заяви також є виключення з актового запису № 2351 від 20.09.2019 року про народження відомостей про батька, внесення до актового запису № 2351 від 20.09.2019 року відомостей про батька.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 20 липня 2022 року у справі № 755/6117/22 позовну заяву ОСОБА_4 до Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення юридичного факту, предметом якої є виключення з актового запису № 2351 від 20.09.2019 року про народження відомостей про батька, внесення до актового запису № 2351 від 20.09.2019 року відомостей про батька, - передано до Оболонського районного суду м. Києва, за територіальною підсудністю.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 27 липня 2022 року у справі № 755/6424/22 позовну заяву ОСОБА_5 до Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення юридичного факту, предметом якої є виключення з актового запису № 2351 від 20.09.2019 року про народження відомостей про батька, внесення до актового запису № 2351 від 20.09.2019 року відомостей про батька, - передано до Оболонського районного суду м. Києва, за територіальною підсудністю.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 19 квітня 2024 року у справі № 755/6857/24 позовну заяву ОСОБА_6 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - повернуто позивачу.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 19 квітня 2024 року у справі № 755/6542/24 позовну заяву ОСОБА_7 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - повернуто позивачу.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 19 квітня 2024 року у справі № 755/6540/24 позовну заяву ОСОБА_8 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - повернуто позивачу.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 30 квітня 2024 року у справі № 755/6839/24 позовну заяву ОСОБА_9 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - залишено без руху.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 18 квітня 2024 року у справі № 755/6741/24 позовну заяву ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - повернуто суб`єкту звернення.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 16 квітня 2024 року у справі № 755/6538/24 позовну заяву ОСОБА_10 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - повернуто суб`єкту звернення.

Крім того, згідно бази автоматизованого розподілу справ Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 02 травня 2024 року у справі № 755/7564/24 позовну заяву ОСОБА_11 про стягнення аліментів - повернуто суб`єкту звернення.

Згідно ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку вищевказаним позовним заявам, які містять ідентичний та тотожний зміст, підстави звернення щодо його суб`єкта - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ураховуючи предмет численних заяв, ураховуючи зазначенням прізвища позивача/заявнника із зміною лише першої літери, а також ураховуючи масовий характер вказаних позовів та заяв, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для прийняття до провадження позову ОСОБА_13 про стягнення аліментів, - оскільки судом встановлено фактичне подання масових позовів та заяв з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, тому у суду наявні підстави для оцінки дій позивачів/а як маніпуляції процесуальними правами позивача, наслідком чого є подання позову, який має очевидно штучний, сутяжницький характер, що є перешкодою виконання завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, та має наслідком застосування заходів цивільного процесуального примусу, передбачених Главою 9 ЦПК України, що зауважено Суддею, Секретарем Пленуму Верховного Суду Д. Луспеником у офіційній статті «Сутяжництво: як з цим боротися, світовий досвід».

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви позивачу задля усунення штучної маніпуляції автоматизованим розподілом справ, шляхом відкриття проваджень у справах щодо одного і того ж предмету (оспорення дійсності одного і того ж правочину), що є зловживанням процесуальним правом позивача (сутяжництвом), обов`язок запобігання якого законом покладено на суд.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 43, 44, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів - повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган