Справа № 346/1375/24
Провадження № 2/346/972/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

з участю: секретаря Романчук Л.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона, позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 жовтня 2010 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між її батьками відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розірвано.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05.03.2010р. присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно на користь ОСОБА_4 на утримання її позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 18 лютого 2010 року.

Позивач вказує, що на даний час вона є повнолітньою, є студенткою Відокремленого структурного підрозділу «Коломийський політехнічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка»» та навчається на денній формі здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Менеджмент» зі спеціальності 073 «Менеджмент» на ІІІ курсі. Зокрема, зазначає, що переведена на місце державного фінансування, але стипендії не отримує. Навчаючись на денній формі, позивач не має можливості працевлаштуватись, отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на утримання на час навчання.

Посилається на те, що мати позивача офіційно не працевлаштована, проте час від часу їздить на заробітки за межі України, допомагає матеріально. Однак коштів, які мати надає позивачу не вистачає.

Навчальний заклад в якому навчається позивач знаходиться в м.Коломия, тому кожен день, щоб доїхати до місця навчання та повернутись додому (смт.Печеніжин) позивач витрачає 46 грн. Відповідно за 20 днів позивач витрачає 920 грн. на дорогу. Також на харчування (обід) позивач витрачає приблизно 90-110 грн. в день.

Зокрема, за навчальним планом позивач купляє підручники, відповідну літературу, канцтовари та інше.

Позивач вказує, що її батько знаходиться у працездатному віці, не є особою з інвалідністю та має можливість її утримувати так як вона, позивач, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

Просить, стягувати з відповідача ОСОБА_3 аліменти на її позивача ОСОБА_1 , користь, яка продовжує навчання, в розмірі 2500 гривень щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_2 від імені та в інтересах якого діє адвокат Марціновська Дарина Мечиславівна подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що позивач ОСОБА_4 в червні 2011 року звернулася до Коломийського міськрайонного суд, справа N? 2-1257/11, з позовною заявою про збільшення аліментів. Однак, позов було їй повернуто по причині, що подана позовна заява не відповідає закону, оскільки позовні вимоги були незрозумілими. Однак, позивач ОСОБА_4 не скористалася можливістю повторно подати до суду позов після виправлення недоліків. Проте, відповідач ОСОБА_5 добровільно сплачував аліменти в більшій сумі, яка була визначена йому держвиконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби. Аліменти відповідач пересилав через відділення Укрпошти, оскільки колишня дружина ОСОБА_4 фактично весь час знаходиться за межами України (Республіка Італія), а їх дочка, позивачка по даній справі ОСОБА_1 , не бажала спілкуватися з батьком. Реквізитів карткового рахунку для сплати аліментів вони відповідачу не надавали.

Після отримання позовому від своєї дочки, ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на її користь як для повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, відповідач ОСОБА_2 , намагався вирішити щодо виплати аліментів на її утримання в позасудовому порядку. Однак, дочка, позивачка ОСОБА_1 , знову відмовляється спілкуватисяз ним, крім того, заперечує потребу в аліментах. Причину звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання пояснити не може та/або не хоче.

Представник відповідача зауважила, що відповідач ОСОБА_3 має слабке здоров?я, постійно хворіє астмою. На даний час він офіційно не працевлаштований, має тимчасові і низько оплачувані заробітки, оскільки не може виконувати тяжку фізичну працю. Не може працювати з будівельними матеріалами, цементом, лаками, фарбами тощо, оскільки має проблеми з дихальними шляхами. У зв?язку із захворюванням він постійно повинен купувати собі ліки (аерозоль, таблетки). Таким чином, у нього є додаткові витрати на ліки. Натомість, позивачка ОСОБА_1 повнолітня, неофіційно працює, як вона сама стверджує, її мати знаходиться за межами України і надає їй достатню матеріальну допомогу. Тому просить, позовні вимоги задоволити частково та стягувати з відповідача ОСОБА_2 1500 гривень щомісячно в користь позивачки повнолітньої дочки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, але не пізніше як до досягнення нею 23 років.

Позивач у позовній заяві клопотала про розгляд вказаної справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з?явився, однак його представник подала до суду заяву, в якій вказала що позовні вимоги відповідач визнає частково, має змогу і згідний оплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно і до закінчення навчання, але не пізніше 23 років. В решті позовних вимог просить відмовити. Просила справу слухати за їхньої відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України ) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача та відзиві на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначено відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження виданого (повторно) 15 січня 2020 року у Коломиийському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) серії НОМЕР_1 , актовий запис № 14 (а.с.17).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2010 року у справі №2-1682/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , зареєстрований 09 березня 2005 року у Печеніжинській селищній раді Коломийського району Івано-Франківській області, актовий запис №3 розірвано. Неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на проживанні із матір?ю. (а.с.6)

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05.03.2010р. присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 18 лютого 2010 року (а.с.5).

Згідно довідки виданої Відокремленим структурним підрозділом «Коломийський політехнічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» від 08 лютого 2024 року, позивач ОСОБА_1 є студенткою вищевказаного закладу фахової передвищої освіти, зарахована на І курс з 01.09.2021 р. за наказом від 03.08.2021 р. №251-ОД за кошти фізичних та/або юридичних осіб та навчається в коледжі на денній формі здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Менеджмент» зі спеціальності 073 Менеджмент на ІІІ курсі в академічній групі Е-31. Переведена на місце державного фінансування наказом від 31.08.2023 р. №539-ОД. В період з 01.09.2023 р. по 31.01.2024 р. стипендії не отримувала. Термін навчання з 01.09.2021 р. по 28.02.2025 р. (а.с.7).

Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу.

Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України Про охорону дитинства ).

Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - СК України ) визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Даний позов пред`явлено про стягнення з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліментів в твердій грошовій сумі 2500 грн.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено судом, позивачці ОСОБА_1 на даний час виповнилось 18 років, і остання продовжує навчання, та потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, що позивач ОСОБА_1 є повнолітньою, є є студенткою денної форми навчання, потребує утримання, зважаючи на стан здоров`я та матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 , суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, доходить висновку, що сума аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у 2000,00 грн., буде достатньою та посильною для відповідача.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково, та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , яка навчається, у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, до закінчення її навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Коломийський політехнічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 184, 185, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка продовжує навчатися, аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, до закінчення її навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Коломийський політехнічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнення аліментів розпочати з 19 березня 2024 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Беркещук Б. Б.