ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

18 липня 2024 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду через свого представника ОСОБА_3 з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, відповідно до якого просить визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3/10 частки житлового будинку, земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0678) АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_4 право власності на на : 3/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , 3/20 частин земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:002:0678, за адресою: АДРЕСА_1 , як частку в спільному майні подружжя.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання позивачами копії ухвали. Підставою для залишення заяви без руху слугувала та обставина, що позивачем не надано документальних підтверджень дійсної вартості майна, станом на день звернення до суду, відносно якого виник спір та не вказано ціну позову, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити правильність та достатність сплати судового збору.

12.07.2024 року, через канцелярію суду на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, представник позивача подала Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки та будинку. Також, представником подана заява в якій остання просить відстрочити позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Фактичною підставою для відстрочення сплати судового є скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , оскільки вона не має офіційного постійного джерела доходу.

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При зверненні до суду з вимогою про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження обставин, які слугують підставами, передбаченими чинним законодавством, для задоволення такого роду клопотань. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Аналогічні роз`яснення містить п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто законодавець передбачив можливість звільнення від сплати судового збору лише з підстав пов`язаних з майновим станом сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору

Разом з тим, належних доказів на підтвердження скрутного майнового стану, як це передбачено статтею 136 ЦПК України, позивачем, в особі представника, суду взагалі не надано. Самі по собі посилання представника позивача на те, що позивач офіційно не працює, не свідчить про те, що у неї відсутні джерела доходу.

У свою чергу, представником позивача інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, таких як довідки про склад сім`ї, відомості про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, або ж доказів наявності/відсутності у власності позивача рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Слід також зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, представником позивача не надано жодних доказів в підтвердження скрутного матеріального стану позивача, а тому приходжу до висновку щодо відмови у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про відстрочення позивачу ОСОБА_1 сплати судового збору.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача-адвоката Ничик А.В. поданої в інтересах позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В. Соловей