1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1940/15-ц 4-с/335/28/2024
05 липня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко К.В. , заявника ОСОБА_1 , заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому в залі суду у м. Запоріжжя засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Білана Дмитра Геннадійовича, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),
20.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою, в якій просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Білана Дмитра Геннадійовича Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області, які проведені їм повторно у травні 2024 по вже закінченим виконавчим провадженням у квітні 2024 по виконанню виконавчого листа №335/1940/15-ц від 10.12.2015 виданого Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя та при цьому не маючи виконавчого листа. Скасувати постанови, які видав старший державний виконавець Білан Д.Г.: Постанову від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №61474343 про прийняття виконавчого провадження; Постанову від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №61474343 про передачу виконавчого провадження; Постанову від 27.05.2024 по виконавчому провадженню №61474343 про закінчення виконавчого провадження; Постанову від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №61473756 про передачу виконавчого провадження; Постанову від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №61473756 про прийняття виконавчого провадження; Постанову від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №1474058 про передачу виконавчого провадження; Постанова від 27.05.2024 по виконавчому провадженню №61474058 про закінчення виконавчого провадження.
Вимоги скарги мотивує тим, що старший державний виконавець Д.Г. Білан не мав права відкривати виконавчі провадження, та проводити виконавчі дії тільки по одній заяві представника стягувача не маючи на руках виконавчого документу, а також їм порушено абзац другий статті 40 «Про виконавче провадження» - виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Такі випадки визначаються судом. Виконавчі провадження: №61474343 - по сплаті банку 10 367,19 дол. США, 3576,98грн, та 2 238,99грн по виконанню виконавчого листа №335/1940/15-ц; №61474058 по сплаті банку - 5 472,41 дол.США, 2 675,75 грн.; №61473756 - витрати по сплаті судового збору по 1827,00грн з кожного були закінчені приватним виконавцем. Скаржник стверджує, що представник банку у своїй заяві про передачу виконавчого провадження за вих..№437/2/24 від 24.0 4.2024 у додатку до заяви не заявив жодного виконавчого документу та копій виконавчого провадження, які б могли слугувати підставою для відкриття виконавчих проваджень державним виконавцем Д.Г. Біланом від 24.05.2024. Але за постановою №61474343 від 24.05.2024 року їм були проведені виконавчі дії, а саме накладений арешт на карткові рахунки. Під цим же номером виконавець Білан, 24.05.2024 виніс постанову про прийняття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №335/1940/15-ц. Зауваження скаржника, щодо того, що у виконавця при відкритті проваджень, або прийняття їх до виконання не було виконавчого листа ґрунтуються на реальних фактах, які підтверджуються неспростовними доказами. Так, з 10.04. по 26.04.2024 виконавчий лист №335/1940/15-ц знаходився на виконанні у приватного виконавця Коциняна М.О. 26.04.2024 приватний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, як фактичного виконаного і в резолютивній частині постанови зазначив, що виконавчий лист №335/1940/15-ц повернутий до органа, який його видав, тобто до Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя, як фактично виконаний. Те, що виконавчий лист був на виконанні у приватного виконавця підтверджується заявою представника банку за №315/1/24 від 29.03.2024 про примусове виконання виконавчого документу. Відкриття виконавчих проваджень виконавцем Д.Г. Біланом відбувалося на підставі однієї лише заяви представника банку без виконавчого листа, без копій виконавчих проваджень без передачі їх до відділу примусового виконання. Виконавцем грубо порушені норми статті З ЗУ «Про виконавче провадження`Виконавець ОСОБА_3 посилається, що він прийняв виконавчі провадження на підставі наказу Мінюсту України від 11.01.2023 (цим наказом визначено, що під час дії воєнного стану на Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області, здійснюється примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія Василівського відділу ДВС у Василівському районі Запорізької області).Але цим наказом тільки визначається відділ державної виконавчої служби на якій покладається обов`язок по виконанню рішень, але не надається право, співробітникам Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області, злісно порушувати вимоги Закону України «Про виконавче порушення», а саме ст.ст З, 40 Закону України «Про виконавче провадження».Також слід враховувати те, що приватним виконавцем 26.04.2024 вже були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, як фактично виконаних, по виконавчому листу №335/1940/15-ц виданому Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, а виконавчий лист направлений до органу який його видав. То які виконавчі дії мав право проводити виконавець ОСОБА_3 24 травня 2024 року.
01.07.2024 року від стягувача АТ «Укрсиббанк» надійшла заява про розгляд скарги у відсутність стягувача, в яких зазначено, що на даний час зобов`язання перед банком виконанні
У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав та просить її задовольнити. Зазначав, що державним виконавець безпідставно відкрив виконавче провадження, оскільки борг перед банком був вже сплачений у повному обсязі, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження приватного виконавця, а оскільки рішенням суду стягнуто суму боргу солідарно, то після повного погашення боргу підстав продовжувати виконавче провадження відносно нього у державного виконавця не було. Крім того доручення начальника Управління не було підписано ним, а в матеріалах виконавчого провадження відсутні виконавчі документи, що також є підставою для задоволення його скарги.
Старший державний виконавець Білан Д.В. заперечує проти задоволення скарги з підстав, що викладені у запереченнях. Вказав, що не виконувати доручення керівника він не міг, а тому прийнявши виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 у п`ятницю, першого ж робочого дня на підставі заяви стягувача він їх закінчив у зв`язку з повним фактичним виконанням. Доручення начальником управління підписані електронним підписом, а тому підстав не виконувати їх у нього не було.
ОСОБА_2 скаргу ОСОБА_1 підтримала і просить задовольнити. Зазначила, що нею повністю сплачено заборгованість за місцем роботи за виконавчим листом.
Інші учасники не з`явилися, повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором № 32-246-К/Р (№0) від 10.02.2006 року в розмірі - 5 472,41 (п`ять тисяч чотириста сімдесят два) долара США 41 цент, з яких: 5 012,57 дол. США - кредитна заборгованість; 459,84 дол. США - заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати кредиту № 32-246-К/Р (№0) від 10.02.2006 року та процентів за кредит в розмірі - 2 675,75 (дві тисячі шістсот сімдесят п`ять) гривень 75 копійок, з яких:1 661,81 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;1 013,94 грн. - пеня за прострочення сплати процентів; Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором № 0 від 07.02.2007 року в розмірі - 10 367,19 (десять тисяч триста шістдесят сім) доларів США 19 центів, з яких:9 477,23 дол. США - кредитна заборгованість;889,96 дол. США - заборгованість по процентам,та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати кредиту № 0 від 07.02.2007 року та процентів за кредит в розмірі - 4 576,98 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 98 копійок, з яких:2 337,99 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;2 238,99 грн. - пеня за прострочення сплати процентів;Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору у рівних частках по 1827 грн. з кожного у загальному розмірі 3654 грн. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсиббанк»», третя особа Управління Національного Банку України, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області про визнання недійсними кредитних договорів, залишено без задоволення.

Після набрання рішенням чинності були видані виконавчі листи окремо щодо двох боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які було пред`явлені стягувачем до примусового виконання і перебували на примусовому виконанні.

Так, на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження, які входили до складу зведеного виконавчого провадження № 61504602:

-№ 61474058 з примусового виконання виконавчого листа 335/1940/15-ц, який видав Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, про «стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суми боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором № 32-246-К/Р (№ 0) від 10.06.2006 в розмірі 5 472,41 долара США, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати кредиту № 32-246-К/Р (№ 0) від 10.02.2006 та процентів за кредит в розмірі 2 675,75 грн.»;

-№ 61474343 з примусового виконання виконавчого листа 335/1940/15-ц, який видав Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, про «стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором № 0 від 07.02.2007 в розмірі 10 367,19 доларів США, та процентів за кредит в розмірі 4 576,98 грн.»;

-№ 61473756 з примусового виконання виконавчого листа 335/1940/15-ц, який видав Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, про «стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк витрати по сплаті судового збору у рівних частках по 1827 грн. з кожного у загальному розмірі 3654 грн.»

Зазначені виконавчі провадження відкриті щодо боржника ОСОБА_1 і перебували на примусовому виконанні у Василівському відділі державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Також встановлено, що виконавчі листи №335/1940/15-ц щодо боржника ОСОБА_2 перебували на виконанні у приватного виконавця Коциняна М.О. 25.04.2024 приватний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчого провадження, як фактично виконаного відносно боржника ОСОБА_2 .

Абзацом пункту 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що Міністерство юстиції України за поданням/пропозиціями Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України може визначити орган державної виконавчої служби, на який покладатиметься повноваження з примусового виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупована, інформація про які міститься в Переліку.

Наказом Міністерства юстиції України № 2869/5 від 08.07.2022 «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» (зі змінами, внесеними наказом № 182/5 від 11.01.2023) визначено, що під час дії воєнного стану відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на яку поширюється компетенція, зокрема, Василівського відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно п. 4 розд. І Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавче провадження, яке перебуває (перебувало) на виконанні в органі державної виконавчої служби, місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія або територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в оточенні (блокуванні), приймається до виконання визначеним Міністерством юстиції України органом державної виконавчої служби на підставі доручення або резолюції начальника управління забезпечення примусового виконання рішень, якому підпорядкований визначений Міністерством юстиції України орган державної виконавчої служби, які надаються за результатами розгляду звернення сторони виконавчого провадження або іншої особи або доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби.

З наданих суду матеріалів встановлено, що Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 182/5 від 11.01.2023 та до пункту 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, розглянута заява представника стягувача АТ «Укрсиббанк» Дюдіна Д.М. від 24.04.2024 щодо передачі виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За результатами розгляду вищевказаної заяви від 24.04.2024 начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Визвілко Т.В. надано доручення № 51055/26-37 від 16.05.2024, яким відділ зобов`язано, зокрема, прийняти до виконання зведене виконавче провадження № 61504602, до складу якого входять виконавчі провадження № 61473756, 61474343, 61474058.

Згідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про державну службу», державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов`язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов`язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.

Вищезазначені виконавчі провадження, які входять до складу зведеного виконавчого провадження № 61504602, передані з Василівського відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та 24.05.2024 прийняті відділом для подальшого виконання на підставі наказу Міністерства юстиції України № 2869/5 від 08.07.2022 «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» (зі змінами, внесеними наказом № 182/5 від 11.01.2023) та на виконання доручення начальника Управління Визвілко Т.В. за № 51055/26-37 від 16.05.2024.

Законних підстав для невиконання вищезазначеного доручення № 51055/26-37 від 16.05.2024 у старшого державного виконавця відділу Білана Д.Г. не було, тому були відсутні підстави діяти у спосіб, передбачений ч. 6 ст. 9 Закону України «Про державну службу».

Враховуючи викладене, керуючись нормами чинного законодавства, на підставі вищезазначеного доручення № 51055/26-37 від 16.05.2024 старшим державним виконавцем відділу Біланом Д.Г. винесено 24.05.2024 постанови про передачу та прийняття виконавчих проваджень № 61473756, 61474343, 61474058.

ОСОБА_1 оскаржуючи дії старшого державного виконавця відділу Білана Д.Г. щодо винесення постанов про передачу та прийняття виконавчих проваджень № 61473756, 61474343, № 61474058, які були вчинені ним на виконання зазначеного доручення № 51055/26-37 від 16.05.2024, проте не оскаржує саме доручення.

27.05.2024 виконавчі провадження № 61474058, 61474343, 61473756, які входять до складу зведеного виконавчого провадження № 61504602, закінчено на підставі п. 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надходження заяви представника стягувача АТ «УКРСИББАНК» Дюдіна Д.М. від 24.05.2024 за вих. № 534/24 про закінчення виконавчих проваджень.

Згідно результату пошуків виконавчих проваджень в АСВП встановлено, що ВП №75150094 відкрито 28.05.2024 року боржник ОСОБА_1 , стягувач : держава в особі ВПВР УЗПВР в Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); ВП №75149992 відкрито 28.05.2024 року боржник ОСОБА_1 стягувач : держава в особі ВПВР УЗПВР в Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); №75150053 відкрито 28.05.2024 року боржник ОСОБА_1 , стягувач : держава в особі ВПВР УЗПВР в Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Інші відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 в АСВП відсутні. Усі виконавчі провадження де стягувачем є АТ "Укрсиббанк" завершені.

При цьому суд зауважує, що заявник безпідставно ототожнює поняття відкриття виконавчого провадження та прийняття виконавчого провадження, передача виконавчого провадження, а тому доводи заявника про безпідставне повторне відкриття виконавчого провадження не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно зі ст. 543 ЦК України право боржника, який виконав солідарний обов`язок, на зворотну вимогу Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

З матеріалів справи та пояснень учасників встановлено, що на виконання судового рішення у справі були видано виконавчі листи щодо двох солідарних боржників окремо, щодо суми боргу, судового збору, які перебували на виконанні у різних виконавців, виконавчий лист відносно ОСОБА_2 - у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружан Оганесович, а відносно ОСОБА_1 у Василівському відділі державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У зв`язку зі сплатою залишку боргу солідарним боржником ОСОБА_2 про що свідчать надані квитанції та довідка від стягувача від 26.04.2024 року про відсутність заборгованості перед банком, виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружан Оганесович завершені.

Проте, з огляду на ті обставини, що виконавче провадження відносно ОСОБА_1 перебувало на тимчасово окупованій території України і з огляду на тимчасову окупацію м.Василівка Запорізької області, завершено не було, стягувач АТ «Укрсиббанк» 24.04.2024 звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо передачі виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 , до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і за результатами розгляду вищевказаної заяви від 24.04.2024 начальником Управління надано доручення № 51055/26-37 від 16.05.2024, яким відділ зобов`язано, зокрема, прийняти до виконання зведене виконавче провадження № 61504602, до складу якого входять виконавчі провадження № 61473756, 61474343, 61474058.

Вищезазначені виконавчі провадження, які входять до складу зведеного виконавчого провадження № 61504602, передані з Василівського відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та 24.05.2024 прийняті відділом для подальшого виконання і у зв`язку з надходження заяви представника стягувача АТ «Укрсиббанк» Дюдіна Д.М. від 24.05.2024 за вих. № 534/24 про закінчення виконавчих проваджень.

27.05.2024 виконавчі провадження № 61474058, 61474343, 61473756, які входять до складу зведеного виконавчого провадження № 61504602, відносно ОСОБА_1 закінчено на підставі п. 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»

Таким чином, солідарними боржниками борг перед банком погашено в повному обсязі, про що виконавцями (державним та приватним) винесені відповідні постанови 25.04.2024 року та 27.05.2024 року щодо кожного боржника окремо.

Твердження заявника про те, що приватним виконавцем 25.04.2024 вже були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, як фактично виконаних, по виконавчому листу №335/1940/15-ц виданому Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, а виконавчий лист направлений до органу який його видав, ґрунтуються на помилковому розумінні ОСОБА_1 солідарного обов`язку боржників і порядку виконання судових рішень щодо солідарних боржників без урахування тих обставин, що виконавче провадження було закінчено приватним виконавцем 25.04.2024 відносно солідарного боржника ОСОБА_2 , а не заявника, виконавчий лист відносно якого перебував у Василівському відділі державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який наразі перебуває на тимчасово окупованій території України.

Щодо доводів заявника про відсутність виконавчого листа, копії матеріалів виконавчого провадження, то суд встановив таке.

Відповідно до п. 1 розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов`язана виконати рішення національного суду; виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на території, на якій ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованій, інформація про які міститься в Переліку.

Згідно з п. 6 розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, для відновлення виконавчого провадження чи його матеріалів виконавець використовує відомості автоматизованої системи виконавчого провадження про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження, інформацію та документи, одержані ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження. Згідно пункту 7 розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, відновлене виконавче провадження підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Згідно ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-18, 19-1 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Враховуючи вищевикладене, оригінал або дублікат виконавчого листа № 335/1940/15-ц, який видав Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, не має перебувати у матеріалах виконавчих проваджень № 61473756, 61474343, 61474058, які було 27.05.2024 закінчено у порядку п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та які підлягали передачі та прийняттю відділом у порядку розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень щодо виконавчих проваджень, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

Також суд зазначає, що безпідставними є твердження заявника про протиправне виконання державним виконавцем доручення № 51055/26-37 без підпису начальника Управління, оскільки обмін вказаними документами не заборонено законом у електронній формі, у тому числі шляхом електронного листування з накладенням цифрового підпису, що і має місце у даному виконавчому провадженні, оскільки вказане доручення підписано кваліфікованим електронним підписом начальника Управління, і не свідчить про виникнення обов`язку у виконавця не виконувати доручення начальника управління, і тим більше, не свідчить про незаконність дій державного виконавця.

З огляду на вищенаведене підстав для визнання протиправними дій старшого державного виконавця Білана Дмитра Геннадійовича Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області, які проведені їм повторно у травні 2024 по вже закінченим виконавчим провадженням у квітні 2024 по виконанню виконавчого листа №335/1940/15-ц від 10.12.2015 виданого Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя та при цьому не маючи виконавчого листа, як про це просить заявник у скарзі, не встановлено.

У п. 18 Постанови пленуму ВССУ № 4 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (ст. 451 ЦПК України в редакції чинній на часі розгляду скарги), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Заявник звернувся до суду із вимогою про скасування від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №61474343 про прийняття виконавчого провадження;Постанову від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №61474343 про передачу виконавчого провадження;Постанову від 27.05.2024 по виконавчому провадженню №61474343 про закінчення виконавчого провадження;Постанову від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №61473756 про передачу виконавчого провадження;Постанову від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №61473756 про прийняття виконавчого провадження;Постанову від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №1474058 про передачу виконавчого провадження;Постанова від 27.05.2024 по виконавчому провадженню №61474058 про закінчення виконавчого провадження, разом із тим, ані у скарзі, ані в судовому засіданні заявник не зазначив, яким чином вказані дії та рішення державного виконавця порушують його права, з урахуванням тих обставин, що виконавчі провадження щодо боргу перед банком усі закінчені фактичним виконанням, відомості про що внесено до АСВП, при цьому судом не встановлено, що права заявника були порушені з боку особи, дії якої оскаржується, а державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", в межах своїх повноважень.

В той же час, заявнику роз`яснюється, що в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За вказаних обставин, та враховуючи, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", в межах своїх повноважень, суд приходить до висновку, що з боку особи, дії якої оскаржуються, права чи свободи заявника порушено не було, і підстав для задоволення скарги в обраний спосіб немає і у задоволенні скарги суд відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 247, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Білана Дмитра Геннадійовича, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Вступна та резолютивна частина ухвали виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 05.07.2024 року. Повне судове рішення складено 10.07.2024 .

Суддя: Ю.В. Апаллонова