Справа 206/3200/24
Провадження 2-о/206/471/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

присяжних Бублейник Ю.Ю., Лещенко К.М.

за участі: секретаря Погребної А.О.,

прокурора ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

особи, відносно якої розглядається питання ОСОБА_3 ,

представника особи, відносно якої розглядається питання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою представникаКомунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_2 про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3 до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заяви вказує на те, що 17.06.2024 ОСОБА_3 був госпіталізований до КП «ДБЛПД» ДОР» за направленням лікаря ОСОБА_6 . У приймальному відділенні був оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_7 , який після особистого огляду хворого зробила висновок про необхідність його госпіталізації до стаціонарного відділення ув`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Встановлений діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно-параноїдний синдром». 18.06.2024 ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідність його лікування в умовах стаціонару.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримала заяву. Суду пояснила, що ОСОБА_3 страждає на тяжке психічне захворювання більше десяти років. Остання госпіталізація була у 2019 році, встановлений діагноз: шизофренія. У 2023 році був мобілізований, перебував у зоні бойових дій, був поранений у березні 2024. На початку червні 2024 року спів службовці звернули увагу на неадекватну поведінку ОСОБА_3 , став збуджений, не спав, мова не по суті. Був направлений на лікування до психічного відділення Слов`янської міської лікарні. У лікарні напав на пацієнта, потім втік з лікарні. 17.06.2024 року був доставлений до КП «ДБЛПД» ДОР». У приймальному відділенні вів себе агресивно, висловлював погрози фізичної розправою медичному персоналу.18.06.2024 ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що він потребує примусового лікування в умовах стаціонару, оскільки він становить небезпеку і для себе і для оточуючих.

ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно проходив військову службу у військовій частині. У нього був конфлікт з офіцером, який вважав, що він перебуває у нетверезому стані. Потім його доправили до лікарні в м. Слов`янськ. Він втік з лікарні,бо боїться уколів. Він не агресивний і ні на кого не кидався.

ОСОБА_8 ОСОБА_9 проти задоволення заяви не заперечує.

Прокурор заяву лікаря- психіатра підтримує, просить її задовольнити.

Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думки інших учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 було госпіталізовано до КП «ДБКЛПД» ДОР» 17.06.2024 за направленням зведеного медичного загону військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України для стаціонарного лікування , з подальшим ВЛК психіатричного профілю. Діагноз; «F 20.0. Параноїдна шизофренія». При обстеженні ОСОБА_3 у приймальному відділенні КП «ДБКЛПД» ДОР черговий лікар-психіатр ОСОБА_7 підтвердив наявність тяжкого психічного розладу і встановив діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно-параноїдний синдром», який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 18.06.2024 року ОСОБА_3 підтверджено діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно-параноїдний синдром» Комісією лікарів-психіатрів встановлено, що пацієнт ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим доступний мовному контакту, розмова носить формальний характер, демонструє ворожу поведінку до відношенню до лікаря. Орієнтований всебічно вірно. Настрій нестійкий, ззовні хворий, метушливий, знервований, поведінка зухвала: саботує лікування, не дає оглянути свої речі, грубить медичному персоналу, говорить, що «я дав дозвіл на лікування, але робити уколи я не дам». Міміка та жести жваві, мова гучна. Конкретних скарг у бесіді не виділяє, розповідає, що «втік з воєнного госпіталю», мотивацію не пояснив. Підтверджує, що раніше перебував на лікуванні у психіатричному стаціонарі, проте подробиць не надає. Мислення дезорганізоване, паралогічне. Пам`ять пригнічена на поточні та минулі події. Омани сприйняття на момент огляду заперечує, поведінкою не виявляє. Суїцідальні та ауто агресивні думки заперечує. Критика до власного стану пригнічена. Діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром F 20.0.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим проявляє агресію до оточуючих. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, має безпосередній доступ до зброї, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , у зв`язку з тяжким психічним захворюванням, становить небезпеку як для себе, так і для оточуючих, а тому його необхідно госпіталізувати до закладу з надання психіатричної допомоги, без його усвідомленої згоди, для надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.14,16,27 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.57-60, 258, 259, 264, 265, 339-342 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_2 задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» для надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.П. Прінь

Присяжні К.М. Лещенко

Ю.Ю. Бублейник