24.06.2024 Єдиний унікальний номер 205/3118/24
Номер провадження: 2/205/2251/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 62/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 належала її бабусі, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом строк звернулася до Приватного нотаріуса Маріупорльського районного нотаріального округу Донецької області Гічкіна А.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Вказаний приватний нотаріус прийняв заяву позивача, у зв`язку із чим щодо майна померлого було заведену спадкову справу за № 13/2021, номер у спадковому реєстрі № 68468650, однак через збройну агресію російської федерації орган нотаріату не встиг видати позивачеіі свідоцтво про право на спадщину.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 62/100 частини житлового будинку літ. А-1 (загальна площа 69,1 кв.м., житлова площа 41,0 кв.м.), до якого входить санвузол літ 1-2, загальною площею 5,5 кв.м, коридор 1-4, загальною площею 5,9 кв.м., житлова кімната 1-5, загальною площею 18, 8 кв.м., житлова кімната 1-6, загальною площею 9,7 кв.м., житлова кімната 1-7, загальною площею 12,5 кв.м., кухня 1-8, загальною площею 9,9 кв.м., коридор а. 1-3, загальною площею 4,5 кв.м, коридор літ. а2-1, загальною площею 3,2 кв.м., ганок літ.а3, сарай літ. Ж-1, літня кухня літ. Е-1, вбиральня літ. К-1, частина огорож №1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві сторона позивача зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Маріупольської міської ради Донецької області також подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві названа сторона посилається на ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішити справу за наявними матеріалами з прийняттям відповідного рішення на розсуд шановного суду згідно вимог діючого законодавства України, та просить здійснити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполі Донецької області померла ОСОБА_3 .

Також, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 , на праві приватної власності належала частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 12/25 частки на підставі Договору купівлі продажу р-р № 1670 від 18.06.1969 року, посвідченого Другою жданівською державною нотаріальною конторою, зареєстровано у Маріупольському БТІ 14.07.1969 року р-р № 1982.

Із матеріалів інвентаризаційної справи №20936 вбачається, що рішенням №186/3 від 24.11.1999 року Приморського виконкому було затверджено акт ідеальних часток домоволодіння, у зв`язку із чим частка яка належалаОСОБА_3 складає 62/100 частки, інша 38/100 частки належить ОСОБА_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що 62/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , складається із: житлового будинку літ. А-1 (загальна площа 69,1 кв.м., житлова площа 41,0 кв.м.), до якого входить санвузол літ 1-2, загальною площею 5,5 кв.м, коридор 1-4, загальною площею 5,9 кв.м., житлова кімната 1-5, загальною площею 18, 8 кв.м., житлова кімната 1-6, загальною площею 9,7 кв.м., житлова кімната 1-7, загальною площею 12,5 кв.м., кухня 1-8, загальною площею 9,9 кв.м., коридор а. 1-3, загальною площею 4,5 кв.м, коридор літ. а2-1, загальною площею 3,2 кв.м., ганок літ.а3, сарай літ. Ж-1, літня кухня літ. Е-1, вбиральня літ. К-1, частина огорож №1.

Також, судом встановлено, що 31.07.2000 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Царьовою І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2-1770, згідно якого вона заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належать їй на момент смерті, ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є онукою померлої ОСОБА_3 .

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.10.2021 року, 13.10.2021 року приватним нотаріусом Гічкіним Антоном Володимировичем було заведено спадкову справу № 68468650 щодо майна померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доказів видачі свідоцтва про право на спадщину у вказаній спадковій справі № 68468650 судом не здобуто, як і не здобуто доказів наявності інших спадкоємців після смерті вказаної особи, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Гічкіна Антона Володимировича за № 76/01-16 від 22.11.2021 року.

Територія Маріупольського району Донецької області, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок, з 05.03.2022 року віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004.

Відповідно до довідки № 76/01-16 від 22.11.2021 року, виданої Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Приморським РІВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області 19 лютого 2009 року, в тому зо вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , по спадковій справі за № 68468650, номер у нотаріуса : 13/2021, що заведена приватним нотаріусом Гічкіним Антоном Володимировичем.

Отже, доступ до спадкової справи № 68468650, заведеної 13.10.2021 року приватним нотаріусом Гічкіним Антоном Володимировичем, після смерті ОСОБА_3 наразі відсутній, оскільки документи напрацьовані нотаріусом залишилися у приміщенні розташування її робочого місця: АДРЕСА_2 , та не були вивезені у зв`язку із введенням активних бойових дій на території міста Маріуполя.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008р., № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Законом України від 21.04.2022 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Зокрема, згідно із п.7 ст.1(1) Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30 листопада 2022 року № 280 було внесено зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року. Так, зокрема, до вказаного переліку належить Маріупольська міська територіальна громада.

Як зазначалось вище, позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, однак, не має змоги реалізувати своє право на спадщину внаслідок тимчасової окупації м. Маріуполь з боку російської федерації.

Відтак, суд доходить висновку про відсутність у позивача можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого її цивільне право підлягає захисту саме у судовому порядку.

Суд зазначає, що у справах даної категорії належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також, відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Аналогічна правова позиція викладена 19.01.2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 280/4/18, провадження № 61-403св19 (ЄДРСРУ № 102765474).

Оскільки матеріалами спадкової справи підтверджено, що саме позивач звернулася до органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини і доказів наявності осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, або інших спадкоємців суду не подано, то в даному випадку такий позов пред`явлено до належного відповідача - органу місцевого самоврядування.

Стосовно позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування, суд вказує на наступне.

У постанові Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі № 715/372/19 наведено правовий висновок згідно якого обов`язковою умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Згідно роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

В даному випадку до регулюванню суспільних відносин у цій справі застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Так, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд вказує, що згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

З аналізу наведених вище положень рішення Конституційного Суду України, що містять офіційні тлумачення положень Основного Закону стосовно дії нормативно-правового акта у часі, вбачається, що суд під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення та припинення відповідних спірних правовідносин.

Суд зазначає, що на час виникнення правовідносин з приводу набуття саме спадкодавцем права власності на спірне майно безпосередньо було врегульовано ЦК УССР у ред. 1963 року.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК УРСР).

Судом встановлено, що бабуся позивача ОСОБА_3 набула право власності на спірне майно, що підтверджується вищевказаним Договором купівлі продажу р-р № 1670 від 18.06.1969 року, посвідченого Другою жданівською державною нотаріальною конторою, зареєстровано у Маріупольському БТІ 14.07.1969 року р-р № 1982.

Таким чином, суд доходить висновку, що у ОСОБА_3 виникло відповідне речове право на вказане спадкове майно, що складається із 62/100 частини житлового будинку літ. А-1 (загальна площа 69,1 кв.м., житлова площа 41,0 кв.м.), до якого входить санвузол літ 1-2, загальною площею 5,5 кв.м, коридор 1-4, загальною площею 5,9 кв.м., житлова кімната 1-5, загальною площею 18, 8 кв.м., житлова кімната 1-6, загальною площею 9,7 кв.м., житлова кімната 1-7, загальною площею 12,5 кв.м., кухня 1-8, загальною площею 9,9 кв.м., коридор а. 1-3, загальною площею 4,5 кв.м, коридор літ. а2-1, загальною площею 3,2 кв.м., ганок літ.а3, сарай літ. Ж-1, літня кухня літ. Е-1, вбиральня літ. К-1, частина огорож №1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З аналізу наведеної норми матеріального закону вбачається, що право власності спадкодавця на нерухоме майно є саме тим правом, яке переходить спадкоємцеві в разі відкриття спадщини, однак до спадкоємця може перейти право тільки на те майно, яке належало спадкодавцеві на підставі діючого законодавства.

Оскільки позиває є онукою спадкодавця, і вона, як єдиний спадкоємець прийняла спадщину шляхом подання заяви до органу нотаріату, то суд доходить висновку, що саме позивачеві належить право на спадкування за заповітом, у вигляді 62/100 частини житлового будинку літ. А-1 (загальна площа 69,1 кв.м., житлова площа 41,0 кв.м.), до якого входить санвузол літ 1-2, загальною площею 5,5 кв.м, коридор 1-4, загальною площею 5,9 кв.м., житлова кімната 1-5, загальною площею 18, 8 кв.м., житлова кімната 1-6, загальною площею 9,7 кв.м., житлова кімната 1-7, загальною площею 12,5 кв.м., кухня 1-8, загальною площею 9,9 кв.м., коридор а. 1-3, загальною площею 4,5 кв.м, коридор літ. а2-1, загальною площею 3,2 кв.м., ганок літ.а3, сарай літ. Ж-1, літня кухня літ. Е-1, вбиральня літ. К-1, частина огорож №1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Також, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, на виконання вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2 486 грн. 75 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.12,13,76,77,81,82,89,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) ) право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 62/100 частини житлового будинку літ. А-1 (загальна площа 69,1 кв.м., житлова площа 41,0 кв.м.), до якого входить санвузол літ 1-2, загальною площею 5,5 кв.м, коридор 1-4, загальною площею 5,9 кв.м., житлова кімната 1-5, загальною площею 18, 8 кв.м., житлова кімната 1-6, загальною площею 9,7 кв.м., житлова кімната 1-7, загальною площею 12,5 кв.м., кухня 1-8, загальною площею 9,9 кв.м., коридор а. 1-3, загальною площею 4,5 кв.м, коридор літ. а2-1, загальною площею 3,2 кв.м., ганок літ.а3, сарай літ. Ж-1, літня кухня літ. Е-1, вбиральня літ. К-1, частина огорож №1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області (адреса місця знаходження: 49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 11, код ЄДРПОУ 33852448) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 2 486 грн. 75 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан