Справа № 482/1322/23
Номер провадження 2/482/107/2024
09 серпня 2024 року місто Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Тищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.,-
21.10.2022 між АТ «ОТП БАНК» та ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №21/10/22, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відпаовідних реєстрах.
Відповідач звернувся до АТ «ОТП БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.08.2021 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було надано кредит.
Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредиту. Відповідач в свою чергу порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та допустив заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також суму судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката.
Ухвалою суду від 29.06.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але разом із позовною заявою надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом надання відзиву не скористався.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку.
На обґрунтування проведеного розрахунку кредитної заборгованості банком до матеріалів позовної заяви надана копія паспорту споживчого кредиту, який 25.08.2021 року підписаний відповідачем, та у якому перелічені фінансові умови надання кредиту, зокрема, умови отримання для використання кредитних коштів, із зазначенням кількості та розміру платежів та періодичності їх внесення щомісячно до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості.
Відповідно до умов Договору Банком Позичальнику надано кредит на наступних умовах:
дата остаточного повернення кредиту - 25 серпня 2026 року,
фіксована процентна ставка 40 % річних.
Відповідно до п.п.3.6.1. Договору за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) Боргових зобов`язань в обумовлені Кредитним договором строки, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штарф у розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень за кожний випадок порушення (невиконання та/або неналежне виконання) Боргових зобов`язань, але не частіше ніж 1 раз за календарний місяць.
За змістом статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 9 Закону України «Про споживчий кредит» на кредитодавця покладається відповідальність щодо інформації споживача про умови кредитування до укладення між сторонами самого договору. Така інформація надається споживачу у письмовому вигляді та надає йому можливість визначитися з кредитним продуктом, який у подальшому він може обрати та укласти споживчий кредит на визначених сторонами умовах.
Відтак приєднана банком до матеріалів позову інформація про умови кредитування у вигляді паспорту споживчого кредиту доведена до відома позичальника, про що свідчить його особистий підпис, який є тотожним підпису на анкеті-заяві про приєднання до надання банківських послуг та належним чином підтверджує узгодження з ним умов укладеного кредитного договору.
За такого, договір укладений між сторонами складається з анкети-заяви позичальника, паспорту споживчого кредиту, кредитного договору, що узгоджено з відповідачем шляхом підписання ним паспорту споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит).
Інших умов кредитування позичальником не узгоджувалося, та будь-яких заяв або довідок з цього приводу не підписувалося.
Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші.
Відтак, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до вимог статті 526 ЦКУ країни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Також, частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до частини 1 статті 1056 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За матеріалами справи слідує, що позичальник ознайомився та узгодив саме ті умови та правила кредитування, до яких він приєднався шляхом підписання анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам, передбаченим в анкеті-заяві та Паспорті споживчого кредиту, що підписані відповідачем, а також сумам, отриманим відповідачем та відображеним у графіках платежів та розрахунків загальної вартості кредиту.
За такого враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також умови кредитування, викладені в анкеті-заяві та Паспорті споживчого кредиту, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного кредиту та відповідно задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс».
Щодо стягнення судових витрат.
Враховуючи типовість для позивача та його представника поданого позову і наданих до суду доказів (до судів України подано низку однотипних позовних заяв за кредитними договорами укладеними між АТ «ОТП БАНК» та фізичними особами, низка яких перебувала і перебуває у провадженні головуючого судді у цій справі), суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правничу допомогу є не співрозмірними зі складністю справи, витраченим адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Беручи до уваги, що позивачем не подано до суду документів які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, Суд приходить до висновку що позовні вимоги про компенсацію витрат на професійну правничу (правову) допомогу не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 2684,00 грн.
Керуючись ст. ст. 77-81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
В задоволенні стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу,- відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий суддя: В.О. Баранкевич