справа № 278/5973/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Кривенької, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом заявниця просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача шкоду спричинену злочином.

У обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Відповідача визнано винним у вчиненні злочину, яким позивачці спричинено шкоду. Такими діями спричинено шкоду, яку позивачка заявляє стягнути з відповідача. Частково її розмір відповідачем відшкодовано.

У судовому засіданні представниця позивачки вимоги підтримала і просила суд частково задовольнити, оскільки з часу заявлення позову відповідач декілька разів відшкодовував заподіяну шкоду.

Представник відповідача заперечував задоволення позову, оскільки відсутні для цього правові підстави.

Заслухав пояснення учасників розгляді і дослідив надані ними матеріали, судом установлено наступні фактичні обставини справи й відповідно ним правовідносини.

20 листопада 2023 року вироком суду відповідача визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за вчинення 27 жовтня 2021 року дорожньо-транспортної пригоди у ході якої автомобілем здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який від отриманих травм помер.

Вироком суду цивільний позов скасовано з направленням справи на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства, як безпідставно залишений без розгляду судом першої інстанції.

Також, зазначеним судовим актом установлено, що відповідач мав поліс обов`язкової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Засудженим сплачено позивачці грошових коштів у розмірі 188 тисяч гривень.

9 квітня 2024 року відповідач відшкодував позивачці шкоду спричинену злочином у розмірі 200 тисяч гривень.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Страховик зобов`язаний, серед іншого, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору (ст. 988 ЦК України).

Приймаючи рішення у даній справі суд вирішує застосувати і наступні положення цивільного процесуального законодавства України.

Розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Проаналізувавши фактичні обставини справи, вимоги законодавства, якими врегульовані дані правовідносини й усталену судову практику у даній галузі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд не вважає наявними підставами для задоволення позову і стягнення з відповідача шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, оскільки останній мав діючий страховий поліс і стягнення шкоди з винуватця пригоди здійснюється лише у разі перевищення ліміту відповідальності. Такого висновку дотримується і усталена з даного приводу судова практика, оскільки стягнення шкоди з винуватця пригоди, який мав діючий страховий поліс суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") (номер останнього рішення ВП ВС у реєстрі 114757804, номер останнього рішення ВС у реєстрі 115821702).

Прийняття рішення про стягнення з винуватця пригоди шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою до звернення до страховика, адже вимоги вочевидь перевищують ліміт відповідальності, суд вважає неможливим, оскільки таке вирішення питання є передчасним без дослідження рішення про відмову або задоволення вимог потерпілої сторони про страхове відшкодування у певних розмірах.

Так само, не мають ніякого значення для прийняття рішення у справі здійснені відповідачем виплати позивачці шкоди у загальному розмірі 388 тисячі гривень. Останні, як пояснила представниця позивачки, направлені на погашення у повному обсязі майнової шкоди і часткової компенсації моральної шкоди.

Результати вирішення спору не дають підстав для стягнення з відповідача на користь держави судових витрат. Інші витрати перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положення ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 3 червня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко