УХВАЛА

19 червня 2024 року

м. Київ

справа № 168/282/23

провадження № 61-8725ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 13 травня 2024 року у справі за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації (Волинська обласна військова адміністрація) до ОСОБА_1 , третя особа - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року керівник Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації (Волинської обласної військової адміністрації) (далі - Волинська ОДА) звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (далі - ДСГП «Ліси України»), в якому просив суд:

- витребувати у власність держави в особі Волинської ОДА з незаконного володіння ОСОБА_1 , земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0206, площею 1,7550 га;

- витребувати у власність держави в особі Волинської ОДА з незаконного володіння ОСОБА_1 , земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0207, площею 1,7549 га.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 16 січня

2024 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду

від 13 травня 2024 року, позов керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Волинської ОДА до ОСОБА_1 , третя особа - ДСГП «Ліси України», про витребування земельних ділянок задоволено.

Витребувано у власність держави в особі Волинської ОДА (Волинської обласної військової адміністрації) з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку

з кадастровим номером :02:000:0206, площею 1,7550 га.

Витребувано у власність держави в особі Волинської ОДА з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0207, площею 1,7549 га.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури сплачену суму судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

12 червня 2024 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду

від 13 травня 2024 року (надійшла до суду 17 червня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване судове рішення, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 5 368,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_2 оскаржує постанову суду апеляційної інстанції у повному обсязі.

Керівник Ковельської окружної прокуратури Волинської області звернувся до суду

з позовом у березні 2023 року та заявляв дві позовні вимоги майнового характеру.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684,00 грн.

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості земельних ділянок), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка вартості земельних ділянок або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1,5 % від вартості об`єктів нерухомого майна, помноженого на 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судове рішення (ухвала), що оскаржується.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 13 травня 2024 року.

Заявнику необхідно повідомити Верховний Суд, чи оскаржує він рішення суду першої інстанції, зважаючи на те, що оскаржуваною заявником постановою апеляційного суду рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 13 травня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць