справа № 489/940/24 провадження №2/489/912/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини

встановив:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнання його батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) внести змін до актового запису № 1843 від 11.06.2013 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши його батьком дитини.

Як на підставу позовних вимог вказав, що з 2011 року був знайомий з відповідачкою ОСОБА_2 та між ними були інтимні стосунки. У 2012 році вони вирішили припинити стосунки. Після цього тривалий час не бачилися.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила сина - ОСОБА_4 , про що йому відомо не було. На момент народження дитини відповідач перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 , який між ними розірваний 11.06.2013.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

У 2021 році зустрівши ОСОБА_2 , яка була разом з сином ОСОБА_4 , поспілкувавшись з ними та придивившись до дитини, помітив її схожість із собою. Для остаточної впевненості, що є батьком дитини, за згодою із ОСОБА_2 у 2023 році вирішив провести аналіз генетичної ідентифікації на предмет свого батьківства відносно дитини.

Звітом ДНК про встановлення біологічного батьківства від 28.11.2023 встановлено, що ймовірність батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 99,999999%. Тобто він є біологічним батьком дитини.

Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У своїх заявах просили: позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити; відповідач вимоги визнала повністю.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач познайомився з відповідачем 2011 році та в 2012 році вони вирішили припини існуючі між ними стосунки, в т.ч. і інтимні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача народився син ОСОБА_4 , батьком якого в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом державної реєжстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 11.06.2013, записано ОСОБА_5 , з яким на той час перебувала у шлюбі відповідач.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 11.06.2013, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано 11.06.2013, про що складено відповідний актовий запис за № 98. Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_2 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , дата видачі 26.12.2014.

Як зазначає позивач в 2021 році він зустрів відповідача разом з дитиною та помітив схожість між ним та дитиною і для перевірки свого батьківства, за згодою відповідача, замовили молекулярно-генетичне дослідження.

Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 28.11.2023, проведеного експертом Медико-генетичним центром «Мама Папа» Вихрєвою М.А., на замовлення ОСОБА_1 було досліджено об`єкти-біологічні зразки передбачуваного батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Експертом встановлено, що ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%.

Із заяви відповідача від 13.06.2024 вбачається, що вона позовні вимоги визнає повністю.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

За положеннями частини першої статті 50 СК України чоловік має право на батьківство.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно із статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частин першої, другої статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

З матеріалів справи вбачається, що про своє батьківство позивач дізнався з висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 28.11.2023, а особа, яка записана батьком дитини померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто після розірвання шлюбу з відповідачем у справі.

У зв`язку із цим, позов позивач пред`явив до відповідачки ОСОБА_2 , матері дитини, залучивши в якості третьої особи ОСОБА_3 , матір колишнього чоловіка відповідачки, який записаний батьком в свідоцтві про народження дитини.

Із матеріалів справи встановлено, що в січні 2024 року ОСОБА_1 звертався до Ленінського районного суду міста Миколаєва із заявою про встановлення факту батьківства, але ухвалою вказаного суду від03.01.2024 у справі № 489/8655/23 (провадження № 2-о/489/36/24) у відкритті провадження було відмовлено та роз`яснено заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Згідно з частиною другою статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Схожий за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18, від 11.01.2023 у справі № 504/4181/17.

Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що згідно висновку молекулярно-генетичного дослідження ймовірність батьківства позивача відносно дитини відповідача складає 99,999999%, що визнається відповідачем у проданій до суду заяві, в якій вона позовні вимоги визнала повністю.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах порушено право позивача на батьківство, а відтак позовні вимоги про визнання ним батьківства відносно малолітнього ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно із підпунктом 20 пункту 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно із підпункту 2.13.1 пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до підпункту 2.16.4 пункту 2.1.6 цих Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Отже, підставою для внесення змін до актового запису про народження є рішення суду, а заявлені вимоги про встановлення батьківства не стосуються прав та обов`язків органу реєстрації актів цивільного стану.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання батьківства позивача відносно дитини, відповідно вимога про внесення змін до актового запису про народження дитини підлягає частковому задоволенню в межах заявлених позивачем вимог (частина перша статті 13 ЦПК України) шляхом виключення запису про батьківство ОСОБА_5 та включення відомостей про позивача, без зобов`язання конкретного органу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису, так як процесуальне законодавство правом визначення суб`єктивного складу сторони відповідача наділяє виключно позивача (у даному випадку, орган державної реєстрації актів цивільного стану позивачем залучений в якості третьої особи, що не передбачає зобов`язання третьої особи вичинити певні дії по виконанню рішення). Крім того, надані позивачем докази не підтверджують порушення третьою особою його прав та інтересів.

Так як вимог про розподіл судових витрат позивач не заявляв, відповідно в силу диспозитивності цивільного судочинства та меж судового розгляду, встановлених положеннями статті 13 ЦПК України, розподіл понесених позивачем витрат на оплату судового збору суд не здійснює.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Компетентному органу державної реєстрації актів цивільно стану внести зміни до актового запису № 1843, складеного 11.06.2016 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши відомості про батька дитини « ОСОБА_5 » та включивши відомості про батька дитини ОСОБА_1 , громадянина України.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників процесу:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ;

треті особи:

- ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), місце знаходження: м. Миколаїв, вул.Шосейна,11;

Повний текст судового рішення складено 17.06.2024.

Суддя І.В.Коваленко