ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3317/24
Провадження № 2-о/210/83/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 червня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Кучевасової А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Заявниця 20.11.2013 року та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали шлюб. Наразі заявниця спільно не мешкає із ОСОБА_2 та не веде спільне господарство, оскільки останній виявився агресивною людиною, почав жорстоко до неї ставитися, регулярно вчиняв фізичне та психологічне насильство. Останні роки ОСОБА_1 виявила, що ОСОБА_2 має схильність до вживання алкогольних напоїв, а тому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у нього проявляється агресія. ОСОБА_2 часто влаштовує скандали за місцем проживання заявниці, звертаючись до неї образливими нецензурними словами, погрожуючі застосуванням насильства щодо заявниці та навіть фізичною розправою. Заборона заявниці приходити в її квартиру не зупинила ОСОБА_2 . Він продовжує ходити до її дому, де влаштовує сварки, чинить психологічне насильство.

Внаслідок дій ОСОБА_2 , заявниця вже двічі викликала поліцію. За результатами зверненнями поліцією складалися протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, які направлялися до суду.

За наслідками розгляду вищевказаних матеріалів про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 був вже визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП та притягувався до адміністративної відповідальності Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу.

Відносно ОСОБА_2 було винесено тимчасові заборонні приписи від 07.05.2024 та від 25.05.2024.

ОСОБА_2 порушив тимчасовий заборонний припис. На розгляді Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг знаходиться справа про адміністративне правопорушення № 210/2829/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за невиконання термінового заборонного припису.

Адміністративні стягнення у вигляді штрафу та тимчасові заборонні приписи не чинять на ОСОБА_2 належного виховного впливу.

З наведеного вбачається, що домашнє насильство зі сторони ОСОБА_2 носить системний характер, а притягнення кривдника до адміністративної відповідальності не досягає бажаного результату, оскільки кривдник не припиняє своєї неправомірної поведінки.

Нині заінтересована особа ОСОБА_2 продовжує й надалі приходити за місцем мешкання ОСОБА_1 , де чинить ґвалт, кричить та ображає її.

З метою запобігання продовження чи повторного вчинення домашнього насильства заінтересованою особою - ОСОБА_2 відносно заявниці, з метою недопущення настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також можливої смерті від фізичного та психологічного домашнього насильства від дій кривдника, заявниця вимушена звернутися за захистом до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аргументи учасників справи

Представником заявниці адвокатом Книгницькою Л.І. та заявницею ОСОБА_1 подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримуєть в повному обсязі та просять її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду спарви повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно абз.2 ч.1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 видане Дзержинським відділом держвної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 20.11.2013 року заявниця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали шлюб (а.с.9).

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 22 травня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним за те, що будучи особою, відносно якої було встановлено заборонний припис 08.05.2024 року о19 год.30 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , не виконав умови терміново заборонного примусу серії АА №363441 від 07.05.2024 року п.3, а саме: контактував з постраждалою особою, виражався нецензурною лайкою, чим порушив ЗУ «Про домашнє насильство» від 07.12.2017 року (а.с.11).

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 05 грудня 2022 року ухваленої за наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо подій, які мали місце 18 вересня 2022 року о 14-30 годині, а саме за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_1 , тобто ображав нецензурною лайкою, чим порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд визнав виним ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

З термінового заборонного припису від 25 березня 2024 року, серії ВАД №210168 встановлено, що він виданий відносно ОСОБА_2 , у зв`язку зі вчиненням ним домашнього насильства, а саме, що ОСОБА_2 25.03.2024 року о 22-00 за адресою: АДРЕСА_1 , словесно ображав дружину ОСОБА_1 (а.с.14).

З термінового заборонного припису від 25 травняі 2024 року, серії АА №362833 встановлено, що він виданий відносно ОСОБА_2 , у зв`язку зі вчиненням ним домашнього насильства, а саме, що ОСОБА_2 25.05.2024 року о 22-00 за адресою: АДРЕСА_1 , словесно ображав дружину ОСОБА_1 (а.с.15).

Мотиви суду та застосовані норми права

Згідно п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) та від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19 (провадження № 61-1432св20) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, що виконує захисну та запобіжну функцію і спрямований на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним вище законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.08.2019 року у справі №640/23804/18, від 02.09.2020 року у справі №635/4854/19-ц, від 24.02.2021 року у справі №570/2528/20 року, від 17.11.2021 року у справі №755/937/21.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Отже, обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У разі ненадання запитуваної інформації суд має право розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 77 та частиною першою статті 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з аналізу зазначених норм закону, а також встановивши, що докази, надані заявницею в обґрунтування заявлених вимог, визначають ряд ризиків продовження та повторного вчинення домашнього насильства, а також чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявниці ОСОБА_1 , що є основною та необхідною умовою для застосування судом до ОСОБА_2 спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Суд розглядаючи заяву, прийшов до переконання, що заявницею дотримано наведені вище норми процесуального закону та надано належні і допустимі докази на підтвердження підставності застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Посилання заявниці на неодноразові звернення до правоохоронних органів з підстав вчинення відносно неї домашнього насильства свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявником та зацікавленою особою, а прийняті судом рішення за результатами розгляду протколів про адімінстративні правопорушення відносно ОСОБА_2 підтверджують факт того, що останній вчинив по відношенню до заявниці домашнє насильство, що і є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відповідно до 350-4 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,24, 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст.ст.4,5,258,259,263,264,265,350-1-350-6 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника задовольнити.

Видати відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , обмежувальний припис.

Встановити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обов`язки:

1) Заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців.

2) Заборонити наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, лікування, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на шість місяців.

3) Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на шість місяців.

4) Заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців.

Про видачу обмежувального припису кривднику у встановлений законом строк повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Центрально-Міської районної ради у місті Кривому Розі.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: О. В. Чайкіна