Справа № 367/3130/23
Провадження №2/367/1442/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Яцуна А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

В травні 2023 року звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, в якому просив припинити стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 ,які стягуються на підставі судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року по справі № 756/9192/20, у зв`язку із чим зменшити загальний розмір аліментів з 1/3 від всіх видів заробітку до від усіх видів заробітку,які стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_6 , до її повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що після досягнення ОСОБА_4 14-річного віку, він вирішив проживати разом з батьком та на сьогоднішній день проживає разом з ним, місце проживання зареєстровано за адресою проживання батька. Враховуючи вищевикладене, вважає, що зміна місця проживання дитини є підставою для зменшення розміру та/або припинення сплати аліментів. Позивач зазначає, що існують законні підстави для припинення стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_4 , який на разі проживає разом з ним, у зв`язку з чим звернувся до суду. 25 вересня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому заперечує проти позову, виходячи з наступного. Представник відповідача зазначає, що рішенням Оболнського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року шлюб, зареєстрований 15 лютого 2008 року Голорненською селищною радою Любомльського району Волинської області, актовий запис № 1, укладений між Позивачем та Відповідачкою - розірвано. Представник відповідача зазначає, що після розірвання шлюбу спільні із позивачем діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишились проживати разом із відповідачкою. У зв?язку із невиконанням позивачем своїх обов?язків щодо утримання спільних дітей, позивачка звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Позивача на свою користь аліментів на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 07 серпня 2020 року Оболонським районним суду міста Києва було видано судовий наказ № 756/9192/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 липня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того,зазначає, що 27 серпня 2020 року Оболонським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 62889176 з примусового виконання судового наказу № 756/9192/20, виданого Оболонським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 липня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Представник відповідача звертає увагу суду, що виконавче провадження № 62889176 від 27 серпня 2020 року станом на поточну дату не завершене та станом на 05 липня 2023 року за позивачем (боржником) у виконавчому провадженні № 62889176 від 27 серпня 2020 року, обліковується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 9 936,40 грн. Представник відповідача звертає увагу суду, що на підтвердження того, що спільний син, після досягнення 14-ти років, прийняв рішення про постійне проживання разом із позивачем, останнім надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , а також довідку про його зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за вказаною адресою: з 02 вересня 2008 року по теперішній час, тобто фактично з моменту народження. Вказані докази жодним чином не можуть підтверджувати факт постійного місця проживання дитини разом із позивачем, оскільки зареєстроване місце проживання не свідчить про факт проживання дитини саме за вказаною адресою, а такий факт має бути підтверджений іншими належними та допустимими доказами, зокрема показаннями свідків, поясненнями самої дитини, актом з місця проживання, відомостей зі шкільного закладу, з спортивної секції тощо. Крім того зазначає, що маючи заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини перед відповідачкою, позивач подає позов про припинення стягнення аліментів, що може свідчити тільки про те, що позивач сам неналежним чином бере участь у вихованні та забезпеченні дитини, а намагається перекласти весь тягар утримання дитини на відповідачку. Доказів протилежного, а саме відомостей щодо утримання спільного сина ОСОБА_4 , позивачем до суду не надано, що ставить під сумнів взагалі участь батька в утриманні дитини, а також не підтверджує, що саме позивач бере більш активну участь у вихованні та утриманні дитини. Представник відповідача звертає увагу суду, що відповідачка в свою чергу належним чином виконує свої обов`язки матері, працює закордоном, отримує дохід і забезпечує дітей всім необхідним, і навіть після повернення сина ОСОБА_7 до батька на тимчасовій основі, продовжує утримувати його. В свою чергу представник відповідача зазначає, що після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та початку збройної агресії проти України, після 24 лютого 2022 року відповідачка разом із дітьми - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були вимушені покинути територію України та виїхати до Великої Британії, де разом проживають і станом на даний час. Водночас, після закінчення ОСОБА_4 8-го класу у школі у Великій Британії, у травні 2023 року ним було прийнято рішення відвідати Україну та провідати тут батька та свою бабусю. Представник відповідача зазначає, що цей переїзд є тимчасовим, оскільки зі слів дитини, останній має на меті продовжити навчання в Україні в 9-му класі з метою подальшого вступу до школи у Великій Британії після закінчення 9-го класу в українській школі. Тобто, проживання ОСОБА_7 разом із позивачем є тимчасовим, оскільки в подальшому він має на меті проживати разом із матір?ю у Великій Британії та продовжувати там навчання. Представник відповідача наголошує, що невелика тривалість періоду перебування дитини з батьком з травня 2023 року по вересень 2023 року, та з урахуванням того, що такий період не є підтвердженням обставин, які є підставою для припинення стягнення аліментів з батька дитини, оскільки відповідачка утримує фінансово та виховує сина ОСОБА_4 , а позивачем не погашено заборгованість зі сплати аліментів, тому підстави для припинення стягнення аліментів відсутні і не доведені позивачем у справі. 11 серпня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21 серпня 2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , про що 21 серпня 2008 року складено актовий запис № 1790, батьками зазначені: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 . Крім того, судом встановлено, що Оболонським районним судом міста Києва від 07 серпня 2020 року по справі № 756/9192/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи стягнення з 27.07.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до інформації про виконавче провадження станом на 05 липня 2023 року виконавче провадження № 6889176 не завершене. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з боржника ОСОБА_1 в ТОВ «Біотранс», виданого Оболонським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по виконавчому провадженню № 6889176 від 19 вересня 2023 року станом на 05 липня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів на підставі судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року по справі № 756/9192/20 становить у розмірі 9 936 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 40 копійок. Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки № 179 від 20 березня 2024 року, виданої спеціалізованою школою № 194 «Перспектива» Оболонського району міста Києва, ОСОБА_4 навчається в 9-Г класі з 05 квітня 2023 року по теперішній час, форма навчання з 26 лютого 2024 року сімейна (домашня). Відповідно до листа-підтвердження реєстрації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у лікаря загальної практики лікарні загальної практики у Великій Британії з 18 травня 2022 року. Відповідно до листа-підтвердження реєстрації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована у лікаря загальної практики лікарні загальної практики у Великій Британії з 18 травня 2022 року. Відповідно до листа від 27 травня 2022 року ОСОБА_4 є учнем 9-го класу у The park community school з 13 травня 2022 року. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 10 червня 2022 року видано посвідку на проживання у Великій Британії, з терміном дії до 31 грудня 2024 року. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин. Як встановлено судом, як підставу для зменшення розміру аліментів позивач вказує, що син ОСОБА_8 проживає з ним та перебуває на його, а тому просив зменшити розмір аліментів до 1/3 від усіх видів заробітку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6б-143 цс 13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України). Частиною 5статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові посилався на те, що після досягнення чотирнадцятирічного віку ОСОБА_4 вирішив проживати з ним, однак доказів, що син дійсно проживав з ним не надав. Відповідно до наданих представником відповідача документів, а саме копій квитків, відміток у закордонному паспорті, ОСОБА_8 Та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 перетнули державний кордон та прибули у аеропорт м. Брістоль, Велика Британія. Отже, з урахуванням викладеного, позивач має не лише зазначити про зміну місця проживання дитини та утримання ним такої дитини, а й надати докази про таку зміну місця проживання, однак суду не надано жодного належного доказу, щоб підтверджувало обставини, викладені в позовній заяві, а тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів. Згідно зі ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивач працездатний, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів, про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук