Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року смт.Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого - судді Кравченко О.Ю.,

за участі: секретаря судового засідання Хорольської І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Магдалинівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Магдалинівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що на підставі рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради від 03.03.2008 року №42 їй було видано свідоцтво про право власності від 18.03.2008 року на частину нерухомого майна нежитлову будівлю кафе, розташовану в АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2008 року. Співвласником іншої частини нерухомості була ОСОБА_5 , після смерті якої її частку успадкували діти - син ОСОБА_3 , та донька ОСОБА_2 у рівних частках. Таким чином, нерухоме майно перебуває у спільній частковій власності трьох осіб.

Згідно свідоцтва про право власності від 18.03.2008 року об`єктом права спільної часткової власності було нежитлове приміщення загальною площею 397,23 м2, яке складається із кафе (позначений в технічному паспорті літ.А1-1), прибудови (літ.а2,а3,а4), мансарди (літ.МС), підвалу (літ.ПД), навісу (літ.в), зливної ями (літ.Я,Я1), огорожі (№1-4), замощення (№1).

З метою вирішення питання щодо здійснення державної реєстрації права власності належної частки нерухомого майна, позивачка звернулася до КП «Новомосковське МБТІ» для виготовлення необхідної технічної документації. При проведенні інвентаризації було встановлено, що в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 18.03.2008 року, виданого виконкомом Магдалинівської селищної ради, загальна площа кафе за адресою АДРЕСА_1 , була помилково вказана 397,23м2, тоді як дійсна загальна площа кафе становить 537,8 м2. При видачі свідоцтва на право власності в загальну площу кафе не було враховано площу мансарди 140,57 м2, тому фактична площа не відповідає даним опису об`єкту, вказаного у свідоцтві.

Відсутність складової частини об`єкту мансарди площею 140,57 м2 позбавляє можливості здійснити державну реєстрацію речового права, оскільки власник може зареєструвати лише те право, яке йому належить і підтверджується правовстановлюючим документом.

Вказані обставини перешкоджають позивачці здійснити державну реєстрацію права власності на належну їй частину нежилого приміщення з урахуванням дійсної загальної площі нерухомого майна та отримати витяг з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності.

Позивачка також зазначає, що в порядку досудового врегулювання вона зверталася з офіційною заявою до виконкому Магдалинівської селищної ради про внесення змін до свідоцтва на право власності, у внесенні таких змін їй було відмовлено.

На підставі наведеного, позивачка просить суд визнати за нею право власності на частину нерухомого майна нежитлової будівлі кафе в АДРЕСА_1 , загальною плоещю 537,8м2, яке складається із кафе (позначений в технічному паспорті літ.А1-1), прибудови (літ.а2, а3, а4), мансарди (літ.МС), підвалу (літ.ПД), навісу (літ.в), зливної ями (літ.Я,Я1), огорожі (№1-4), замощення (№1).

Ухвалою суду від 14.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду 08.04.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

12.03.2024 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали відзив письмові пояснення, в яких зазначили, що право власності позивача набуто правомірно, зареєстроване, ніким не оспорюється та визнається відповідачами, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до змісту позовної заяви і доданих позивачем доказів, позивач дійсно є власником нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Право власності позивачем набуте на законних підставах, позивач має правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності, право власності позивача зареєстроване у відповідному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому, відповідачі не мають жодних сумнівів в належності зазначеного майна позивачеві, не оспорюють це право і визнають за позивачем право здійснювати правомочності власника щодо вказаного майна. Ніякого власного інтересу до майна, яке належить позивачу на праві власності, відповідачі не мають. А відтак, спір про право відсутній.

Також зазначають, що до повноважень Магдалинівської селищної ради законодавцем не віднесено право вносити зміни до свідоцтва про право власності, а також реєструвати речові права на нерухоме майно. Саме тому відповідачем-3 було цілком правомірно відмовлено позивачеві у внесенні змін до свідоцтва про право власності.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона бажає виділити свою частку у нерухомому майні та з цією метою зверталася до державного реєстратора, однак їй в усній формі порекомендували звернутися до суду.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Моськіна С.М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що право власності позивачки зареєстровано в установленому законом порядку, не оспорюється відповідачами, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у судовому засіданні кожен окремо просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Представник Магдалинівської селищної ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради та прийняти рішення згідно вимог Закону.

Вислухав пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником частки нежитлової будівлі, кафе за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.03.2008 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради №42 від 03.03.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.17-18).

Співвласником іншої частини вказаного нерухомого майна була ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.01.2014 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як спадкоємці після смерті ОСОБА_5 , отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частку нежитлової будівлі, кафе за адресою АДРЕСА_1 у рівних частках по частки кожному (а.с.20).

Згідно наданого позивачкою свідоцтва про право власності на нерухоме майно18.03.2008 року, об`єктом права спільної часткової власності є нежитлове приміщення загальною площею 397,23 м2, яке складається із кафе, А площею 299,96 кв.м.; прибудова, а., 48,16 кв.м.; прибудова, а, 1, 42,49 кв.м., прибудова, а2, 6,62 кв.м.; Мансарда, МС 140,57 кв.м., підвал, ПД, 15,98 кв.м., помийна яма, Я, 4,0 кв.м.; Помийна яма, Я1, 4 кв.м., ворота №1, 9,7 кв.м., Хвіртка, №2, 2,7 кв.м., Забор, №9, 99,2 кв.м., забор №4, 120, 0 кв.м.; Замощення №1, 534,43 кв.м. (а.с.17).

Відповідно до листа КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 12.07.2023 року (а.с.21), позивачці повідомлено, що у в свідоцтві про право власності, виданого 18.03.2008 відповідно до рішення №42 виконкому Магдалинівської селищної ради від 03.03.2008, зареєстрованому Магдалинівським БТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.03.2008 за р№22527663 на Кафе за адресою: АДРЕСА_1 , розмір загальної площі Кафе 397,23 кв.м. вказаний помилково.

Фактично, згідно з матеріалами технічної інвентаризації, проведеної 05.03.2008 нежитлова будівля кафе, має наступні технічні характеристики:

- Кафе, А (цегла), заг.пл. 537,8 кв.м.: площа І поверху 397,23 кв.м., площа мансарди 140,57 кв.м.;

- огорожа №1-4, помийна яма я1, замощення І.

На замовлення ОСОБА_1 06.09.2023 року виготовлений новий технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю, кафе за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7-16).

Як вбачається зі змісту інформаційної довідки КП «Новомосковське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради» від 25.09.2023 року №466/02-23, згідно з матеріалами поточної технічної інвентаризації, проведеної спеціалістами БТІ в 2023 році з урахуванням не включеної при інвентаризації в 2008 р. мансарди, так як вона вважалась холодним приміщенням, встановлено, що загальна площа нежитлової будівлі, кафе «А-1» складає 538 кв.м. (включно з мансардою МС), загальна площа мансарди «МС» - 140, 6 кв.м. Раніше в загальну площу будівлі не враховувалась площа холодних приміщень, у цьому випадку не була врахована площа мансардного поверху. Була загальна площа будівлі 397,23 м2, стала 538,0 м2 (з них площа мансарди 140,6 м2) (а.с.22).

На звернення позивачки щодо внесення змін до свідоцтва на право власності на нерухоме майно, Магдалинівською селищною радою надано відповідь про відсутність законних підстав для внесення змін до свідоцтва про право власності на нерухоме майно та повідомлено, що питання про збільшення загальної площі приміщення, яке належить двом власникам без виділення в натурі необхідно вирішувати в судовому порядку (а.с.27).

Надаючи оцінку встановленим у судовому засіданні обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивачка не втрачала документ, який засвідчує її право власності на частку нежитлової будівлі, кафе за адресою: АДРЕСА_1 та відсутні докази того, що відповідачі не визнають або оспорюють її право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності, позивачка вказує на те, що при проведенні інвентаризації об`єкту нерухомого майна було встановлено, що в у свідоцтві про право власності загальна площа кафе зазначена 397,23 м2, тоді як дійсна площа кафе становить 537,8 м2, тобто при видачі свідоцтва на право власності в загальну площу кафе не було враховано площу мансарди 140,57 м2, що позбавляє її можливості здійснити державну реєстрацію права власності на належну їй частину нежилого приміщення з урахуванням дійсної загальної площі нерухомого майна, та отримати витяг з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності.

Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV), дія якого поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (ч.5 ст.3 Закону №1952-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав (ч.2 ст.18 Закону №1952-IV).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону № 1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Разом з тим, позивачкою не надано доказів на підтвердження її звернення до державного реєстратора з відповідною заявою, та відмови державного реєстратора у проведенні державної реєстрації прав на належне їй нерухоме майно.

Таким чином, позивачкою не доведено, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку зареєструвати право власності на частку нежитлової будівлі, кафе за адресою АДРЕСА_1 , а також не доведено, що відповідачі не визнають або оспорюють її право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.

З урахуванням наведених позивачкою обставин та правових підстав звернення до суду, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ч.2 ст.141 ЦК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 354 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Магдалинівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Магдалинівська селищна рада, ЄДРПОУ НОМЕР_4 , юридична адреса: 51100, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт.Магдалинівка, вул.Центральна, 46.

Повний текст рішення суду складений 14.06.2024 року.

Суддя О.Ю.Кравченко