Провадження 2/127/3527/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/27353/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ-Алмаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Топал» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

06.09.2023 року судом зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ-Алмаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Топал» про стягнення заборгованості, яку мотивовано тим, що 13.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», (правонаступником є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту № 0 на суму 400 000 доларів США, до 12.12.2017 року та відсотковою ставкою за користування кредитом 11, 9 % річних.

На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 13.12.2007 року № 0, між АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 , ТОВ «Топ-Алмаз», ТОВ «Топал» укладений договір поруки.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.06.2010 року № 2-1884/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ-Алмаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Топал» на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 13.12.2007 року № 0 в сумі 386 935, 13 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.06.2020 року еквівалентно 3 103 706,60 грн. та 1 820 грн. судових витрат.

13.02.2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 2, відповідно до умов якого право вимоги (кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші можливі платежі) за кредитним договором від 13.12.2007 року № 0 та договорами забезпечення відступлено ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2014 року № 127/2-1884/10 замінено сторону виконавчого провадження стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчих листів у справі № 2-1884/10 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ-Алмаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Топал» заборгованості за кредитним договором від 13.12.2007 року № 0 з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект».

На день звернення до суду із даним позовом рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.06.2010 року № 2-1884/10 не виконане.

Враховуючи вимоги ст. 625 ЦК України, постанову КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 року, постанову КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 року, п. 12, п. 18, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів 3% річних за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року, нарахованих на суму простроченого зобов`язання, визначеного рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.06.2010 року № 2-1884/10 56 863,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.08.2023 року еквівалентно 2 079 420,41 грн.

В судовому засіданні представник ТОВ «Кей-Колект» - адвокат Грабік М.С. позов підтримав за викладених обставин. Пояснив, що рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.06.2010 року відповідачами не виконано навіть частково, що стало підставою для нарахування 3% річних за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Жуков В.П. позов не визнав. Підтвердив, що судове рішення від 2010 року не виконане відповідачами, тому 3% річних може бути нараховане лише в межах загального строку позовної давності і в гривнях, а не у доларах США.

Представники ТОВ «Топ-Алмаз», ТОВ «Топал» в судове засідання повторно не з`явились з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином. Відзиву на позов, заяв про відкладення судового засідання не подавали.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України справа розглянута у відсутність представників відповідачів.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 13.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту № 0 на суму 400 000 доларів США на строк до 12.12.2017 року із сплатою процентів за користування кредитом 11,9 % річних.

На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 13.12.2007 року № 0 між АТ «УкрСибанк» та ОСОБА_2 , ТОВ «Топ-Алмаз», ТОВ «Топал» укладені договори поруки.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.06.2010 року № 2-1884/10 було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Топ-Алмаз», ТОВ «Топал» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 13.12.2007 року № 0 в сумі 386 935,13 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.06.2020 року еквівалентно 3 103 706, 60 грн.

13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладений договір факторингу № 2, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 13.12.2007 року № 0 та договорами забезпечення відступлено ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2014 року № 127/2-1884/10 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчих листів у справі № 2-1884/10 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Топ-Алмаз», ТОВ «Топал» заборгованості за кредитним договором від 13.12.2007 року № 0 з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект».

На день звернення до суду із даним позовом рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.06.2010 року № 2-1884/10 не виконане.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦК строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Законом №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року внесено зміни до п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК та встановлено, що строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Постановою №211.

Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 року та постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 року, карантин встановлено з 12.03.2020 року до 24.00 год. 30.06.2023 року на всій території України.

Закон №540-IX здійснив безумовну прив`язку до строку дії карантину, а тому наявності жодних додаткових обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, доказувати та оцінювати не потрібно (тобто суди не повинні оцінювати, чи вплинув карантин на особу, чи мала вона реальну можливість подати позов навіть попри карантин тощо).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні з 24.02.2022 року діє воєнний стан.

Згідно п. 18, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Нарахування позивачем 3 % річних з 02.04.2017 року до 23.02.2022 року в сумі 56 863,55 доларів США (еквівалент 2 079 420,41 грн.) із посиланням на п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України суперечитиме розумному балансу публічних та приватних інтересів, оскільки в такому випадку право на позов, що виникло у 2017 році, залишається і станом на день звернення до суду з позовом, а це понад п`ять років.

При цьому суд приймає до уваги, що кредит за договором від 13.12.2007 року є споживчим.

Разом з тим, враховуючи наведені обставини і норми закону, висновки, викладені в постанові Верховного Суду у справах № 902/417/18 та № 924/441/20, а також конкретні обставини справи, які мають юридичне значення та критерії розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що 3% річних на прострочену суму грошового зобов`язання слід нараховувати за період з 06.09.2020 року (за три роки до дня звернення до суду з позовом) і до 23.02.2022 року (до введення воєнного стану і в межах позовних вимог), що становить 535 днів: 386 935,13 доларів США? 535?3?100?365=17014,54 доларів США.

Суд обраховує 3% річних саме у валюті і за основу бере прострочену суму, визначену у судовому рішенні, а не її еквівалент у гривні, про що також надала роз`яснення Велика Палата Верховного Суду у постанові 373/2054/16-ц від 16.01.2019 року.

Одночасно суд вважає доцільним визначити, що станом на 06.09.2023 року відповідно до офіційного курсу НБУ (на момент звернення до суду з позовом 1 долару США відповідає 36,57 грн.) дана сума становить еквівалент 622 221,72 грн.

Оскільки позов задоволений частково (30%), відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 9 357,40 грн. (31 191,31 грн.?30?100 = 9 357,40 грн.)

Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ-Алмаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Топал» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» суму 3% річних за період з 06.09.2020 року до 22.02.2022 року в розмірі 17 014 (сімнадцять тисяч чотирнадцять) доларів США 54 центи, що станом на 06.09.2023 року становить еквівалент 622 221 (шістсот двадцять дві тисячі двісті двадцять одна) грн. 72 коп., а також судовий збір в розмірі 9 357,40 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», 01103, м. Київ, вул. Менделєєва, 12,

- відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Топ-Алмаз», 21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 145,

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Топал», 21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 145,

Повне судове рішення складене 06 червня 2024 року.

Суддя: