Справа № 754/8951/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Галась І.А. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Подану заяву обґрунтовано тим, що приватним виконавцем Малковою М.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису № 94310 вчиненого 15.07.2021 приватним нотаріусом Грисюк О.В. Враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21, заява подана за місцем виконання відповідного рішення.

Ознайомившись зі змістом поданої заяви та доданими до неї документами, суд приходить висновку про те, що подана заява не підсудна Деснянському районному суду міста Києва, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.10.2022 у справі №183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, тому заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Визначення змісту категорії «місце виконання рішення» наведене у ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, яке не є тотожним з місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, а з місцем безпосереднього вчинення виконавчих дій. Правові висновки з цього приводу висловлено Верховним Судом у ряді постанов, зокрема, у постанові від 29.10.2020 у справі №263/14171/19.

Таким чином, заява сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження, у разі виконання рішень інших органів (посадових осіб), а в даному випадку - виконавчого напису нотаріуса, вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення, оскільки інше не передбачено Розділом VI ЦПК України - «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Зі змісту заяви вбачається, що боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , яка зареєстрована місцем проживання за адресою - АДРЕСА_1 - відповідь з Єдиного демографічного реєстру № 657845 від 24.06.2024 року.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність передати матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну сторони виконавчого провадження на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 125 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 3, 4, 23, 31, 32, 263, 353, 354, 355, 446 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну сторони виконавчого провадження передати на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя