Справа № 740/3682/23
Провадження № 2/740/83/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участі секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ніжині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» (далі ТОВ «НіжинТеплоМережі», позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2021 по 30.04.2023, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 31 698 грн 65 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач належним чином не виконує обов`язки по оплаті послуг, які надаються. На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 , є споживачем послуг, що надаються товариством. Станом на 30.04.2023 у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 31 698 грн 65 коп.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито проваження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

17.07.2023 відповідач ОСОБА_1 надіслав заперечення в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що надана ксерокопія інформаційної довідки з Державного Реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_3 , не є належним та достатнім доказом, що може підтверджувати факт надання послуги теплопостачання в період з 01.11.2021 по 30.04.2023 за вказаною адресою. Належними та допустимими доказами, що мають підтверджувати факт надання виробником житлово-комунальної послуги на адресу споживача, визначені такі первинні документи, які підтверджують технічну та матеріальну можливість виробляти таку послугу та доставляти її до споживача, а також докази, які мають підтверджувати факт реального отримання її споживачем, зокрема: технічні паспорти на обєкт нерухомості, Акти прийому-передачі послуг, укладені сторонами договори на надання ХКГ послуг тощо.

Зазначив, що належна йому квартира знаходиться у будинку який побудований ще до 1914 року, зношеність якого становить 100% та являє собою окреме житлове приміщення, яке облаштоване автономним пічним опаленням, і його функціонування забезпечується саме пічним опаленням, що підтверджується Технічним паспортом на цю квартиру. Допоміжні побутові, господарські споруди та приміщення, необхідні для забезпечення життєдіяльності користувачів цієї квартири (прибудова, тамбур, вбиральня, сарай, сіни тощо) розташовані окремо на прибудинковій території і не є обєктами централізованого опалення будинку та самої квартири.

З наданого позивачем Листа-розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість нарахована за період з листопада 2021 року по 30 квітня 2023 року на загальну суму 17 298,07 грн, при цьому позивач просить стягнути 31 698,65 грн.

Також у листі-розрахунку зазначено, що опалювальна площа належної йому квартири становить 56 кв.м, що не відповідає дійсності, оскільки згідно технічного паспорту на квартиру зазначені технічні характеристики приміщень, що входять до її складу, а саме: безпосередньо у межах будинку знаходиться приміщення площею 28,4 кв.м (літер «А»), а всі інші господарські та побутові приміщення знаходяться окремо на прибудинковій території або ззовні будинку у вигляді прибудови до нього, і за жодних умов не можуть відноситись до складу опалювальної площі.

Що стосується самих розрахунків вартості послуги, яку, як вказує позивач, він надавав у відповідності з встановленими виконкомом Ніжинської ради тарифами на централізоване теплопостачання, то зазначає, що надані позивачем розрахунки не містять у собі того алгоритму, на підставі якого позивачем були отримані вказані ним результати. Згідно рішень виконкому Ніжинської ради, якими встановлюються тарифи, вартість щомісячної послуги з централізованого опалення приміщення, яке не облаштоване лічильником теплової енергії, має бути однаковою протягом всього опалювального періоду і залежить від розміру встановленого тарифу на опалення та розмірів опалювальної площі у відповідного об`єкту, яким споживається така послуга. У той же час, позивач, не зважаючи на незмінність таких величин, як розмір тарифу, встановленого виконкомом, та площі квартири, по відношенню до якої робились ним нарахування, щомісячно визначалась абсолютно різна вартість послуги: за листопад 2021 року - 3035, 57 грн, за грудень 2021 року - 4425, 61 грн, за січень 2022 року - 3720, 73 грн.

Вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволеннюта просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

17.07.2023 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки на момент звернення позивача до суду з вказаними позовними вимогами, Господарським судом Чернігівської області порушена справа № 927/184/13-г про банкрутство ТОВ «НіжинТеплоМережі», у межах якої відповідно до ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства має відбуватися розгляд усіх майнових спорів за участю цього боржника, тобто позов про стягнення з нього заборгованості підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

23.02.2024 від представника позивача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення в яких остання зазначає, що в листі-розрахунку №11255 доданому до позовної заяви допущено технічну описку, а саме зазначено невірно назву колонки «нарах гап», правильна назва якої «абонентська плата за опалення». Крім того, в колонці «нараховано м2» помилково вказано «всього сума 17298,07 грн» замість суми «31 484,32 грн», але дана описка ніяким чином не впливає на вірність розрахунку та ціни позову.

Згідно рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради №520 від 26.12.2013 ТОВ «Ніжин ТеплоМережі» визнано виробником та виконавцем послуг по теплопостачанню. Згідно Актів про підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку від 26.10.2021, 25.10.2022, 26.10.2021 та відповідно 25.10.2022 здійснено підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_4 , а також до нежитлового (их) приміщення (ь), що знаходиться (яться) в даному житловому будинку, система опалення якого (их) є невідємною частиною системи опалення всього житлового будинку, тобто це (-1) нежитлове має (-ють) єдину з будинком систему опалення. Згідно Акту обстеження системи опалення цього житлового будинку від 20.07.2023 будинок обладнано централізованою системою опалення. Джерелом теплопостачання є котельня по АДРЕСА_5 . Точка приєднання до мережі теплопостачання теплова камера №67 поряд з будинком. На вводі в будинок встановлено лічильник теплової енергії типу МВТ- 2м заводський №48389. Станом на 22.02.2024 Акт про відключення квартири АДРЕСА_3 відсутній. Опалювальна площа квартири АДРЕСА_3 була змінена з 51 кв.м на 56 кв.м. з 01.10.2022 згідно заяви ОСОБА_1 , написаної власноручно та поданої до ТОВ «Ніжин ТеплоМережі» 30.10.2019. Зазанчає, що розрахунок вартості послуги проведений у відповідності до встановлених тарифів та показників будинкового лічильника пропорційно опалювальній площі квартири. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Стосовно закриття провадження у справі зазначає, що підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, відсутні, оскільки Товариство не визнано банкрутом, позовні вимоги просила задовольнити.

29.02.2024 від відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи та витребування у позивача оригіналів документів, а саме: актів про підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку від 26.10.2021, 25.10.2022 та 20.07.2023.

Ухвалою суду від 29.03.2024 зобов`язано позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» надати оригінали актів про підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , від 26.10.2021, 25.10.2022 та 20.07.2023, для огляду у судовому засіданні.

18.04.2024 від представника позивача адвоката Вертелецької Л.А. надійшла заява в якій зазначила, що на виконання ухвали суду від 29.03.2024 ТОВ «Ніжин ТеплоМережі» надає оригінал акту про підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , від 20.07.2023. Щодо актів від 26.10.2021, 25.10.2022 зазначає про не можливість надання їх оригіналів, оскільки вони відсутні. Просить не брати до уваги при вирішенні даної справи в якості доказу акти про підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , від 26.10.2021 та 25.10.2022.

06.06.2024 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення процесуальних строків для подання доказів та просила долучити до матеріалів справи копію акту про підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку від 30.10.2023.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надіславши 10.06.2024 заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи належним чином повідомлений

Суд, дослідивши докази по справі та доводи сторін, приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У відповідності до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст.68 ЖК України.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до пп.1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до ст.ст.150, 156, 162 ЖК України, власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дата формування: 13.01.2023, номер інформаційної довідки 320128417, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с.4).

Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Положеннями ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем комунальних послуг, які надаються ТОВ «НіжинТеплоМережі» за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно листа-розрахунку, наданого позивачем, ОСОБА_1 має заборгованість за надані послуги за період з 01.11.2021 по 30.04.2023 в сумі 31 698 грн 65 коп (а.с.54).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначив, що є власником квартири в АДРЕСА_2 , але договір з позивачем про надання послуг з централізованого теплопостачання відповідач не укладав, централізоване теплопостачання до квартири відповідача не здійснюється протягом всього періоду, оскільки квартира обладнана пічним опаленням, лічильник на будинок не встановлений, площа на чку здійснюється нарахування не відповідає дійсності, відсутнє фактичне користування послугами позивача. На підтвердження зазначено додано копію Технічного паспорту на квартиру від 04.06.2007, де зазначено що будинок обладнано пічним опаленням, загальна площа квартири 59,8 кв.м, витяг з договору купівлі-продажу квартири (а.с.17-20).

Позивачем надано Акт обстеження системи опалення житлового будинку по АДРЕСА_4 від 20.07.2023 згідно якого комісія в складі: представника ТОВ «НіжинТеплоМережі» технічного директора Школьного В.П., представника управителя будинку заступника директора КП «Служба Єдиного Замовника» ОСОБА_3 засвідчили, що житловий будинок по АДРЕСА_4 обладнано централізованою системою опалення. Джерелом теплопостачання є котельня по АДРЕСА_6 приєднання до мережі теплопостачання теплова камера №67 поряд з будинком. На вводі в будинок встановлено лічильник теплової енергії типу МВТ-2м заводський №48389.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 адресованої на імя директора ТОВ «НіжинТеплоМережі» від 30.10.2019, останній просить збільшити опалювальну площу його квартири на 5 кв. м, з 51 кв.м до 56 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.55).

З копії акту від 30.10.2023 складеного ТОВ «НіжинТеплоМережі» та КП «Служба Єдиного Замовника» вбачається, що у зв`язку з початком опалювального періоду 2023-2024 30.10.2023 здійснено підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , а також до нежитлових приміщень, що знаходяться в даному житловому будинку, система опалення якого є невід`ємною частиною системи опалення всього житлового будинку, тобто це нежитлове має єдину з будинком систем уопалення.

Доводи відповідача про не підключення належної йому квартири до мереж централізованого опалення і неспоживання ним послуг ТОВ «НіжинТеплоМережі», що, відповідно, виключає обов`язок оплати та наявності заборгованості перед позивачем, є безпідставними.

Так, питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 № 1268), та «Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007 № 169, який набув чинності з 09.12.2007), який діяв до 26.07.2019.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 із змінами (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (п. 24- 25).

Згідно з п. 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Отже, відключення від мереж централізованого теплопостачання окремих квартир (після 09.12.2007), а також відключення будинків без урахування оптимізованої схеми теплопостачання є порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з вимогами відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньо-будинкової системи загалом. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимим за Цивільним кодексом України.

З метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 № 1268 до Порядку було внесено принципові зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків в цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів.

Згідно з п.1.2 Порядку, відключення від системи централізованого теплопостачання відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Відповідачем не надано і у матеріалах справи відсутній акт про відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання, затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією.

Виходячи з викладеного, докази надані відповідачем про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, не є належними доказами відключення квартири від мереж централізованого опалення у визначеному порядку.

Посилання відповідача на відсутність укладеного договору на постачання теплової енергії, як на підставу відмови у позові, не є підставою для звільнення від оплати послуг.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, у справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 14-280цс18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «НіжинТеплоМережі» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.11.2021 по 30.04.2023 в сумі 31 698 грн 65 коп., оскільки стороною позивача доведено належними доказами наявність у ОСОБА_1 , як споживача послуг з теплопостачання, обов`язку по оплаті наданих послуг з теплопостачання.

Щодо клопотання відповідача про призначення судової експертизи документів щодо достовірності внесеної до них інформації, а саме: актів про підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку від 26.10.2021, 25.10.2022 та 20.07.2023, оригінали яких ухвалою суду були витребувані у позивача, оцінивши наведені відповідачем підстави для призначення судової експертизи та викладені представником позивача доводи на виконання ухвали, суд приходить до наступного.

За змістом положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог чинного закону, судова експертиза призначається для зясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань, виходячи з предмету позову.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно положень, викладених ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Зі змісту ч.3 ст.104 ЦПК України слідує, що до ухвали про призначення експертизи додаються обєкти та матеріали, що підлягають дослідженню, які направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Так, на виконання ухвали суду від 29.03.2024 ТОВ «Ніжин ТеплоМережі» не надало оригінали актів про підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку від 26.10.2021, 25.10.2022, оскільки вони відсутні.

Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Виходячи із предмету позову, змісту клопотання про призначення судової експертизи, яка заявлена відповідачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення у цивільній справі судової експертизи (технічної експертизи документів), оскільки у клопотанні міститься посилання на докази, які мають бути надані експерту для проведення експертного дослідження, які стороною позивача суду не надані.

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції, чинній на час подання позовної заяви у даній справі) господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 (справа №927/184/13-г) визнано банкрутом ТОВ «НіжинТеплоМережі» і відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Проте, вказане судове рішення було скасовано постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021, а справу передано для продовження розгляду до Господарського суду Чернігівської області. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2023 продовжено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна боржника. З викладеного вбачається, що станом на час подання позову, як і на даний час ТОВ «НіжинТеплоМережі» не визнано банкрутом, у даній цивільній справі вказане товариство є позивачем, тобто вимоги до нього не заявлялися, отже відсутні підстави стверджувати, що ТОВ «НіжинТеплоМережі» не наділене повноваженнями на звернення до суду з вимогами про стягнення на його користь заборгованості за комунальні послуги.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням задоволення позову сплати позивачем 2 684 грн судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 274, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі», , заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2021 по 30.04.2023 у розмірі 31 698 (тридцять одну тисячу шістсот дев`яносто вісім) грн 65 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

У задовленні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі», р/р НОМЕР_3 , філія Чернігівського обласного АТ «Ощадбанк», , місце розташування: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Глібова, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.О.Гагаріна