ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/3220/23 Номер провадження 22-ц/814/2407/24Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, держави російська федерація про відшкодування шкоди, завданої порушенням прав, внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини території України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом до Держави Україна, держави російська федерація про відшкодування шкоди, завданої порушенням прав, внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини території України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності.

У позовній заяві позивач прохав суд: стягнути з держави російська федерація на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок експропріації російської федерації природних ресурсів українського народу під час незаконної збройної агресії проти України, в розмірі 24583718,34 грн та моральної шкоди в розмірі 5259300,00 грн, а всього 29843018,34 грн; стягнути з держави України 1 грн моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 порушенням його прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2023 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, держави російська федерація про відшкодування шкоди, завданої порушенням прав, внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини території України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності у зв`язку з несплатою судового збору.

В ухвалі місцевий суд зазначив, що згідно пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що, у даному випадку, дає підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди з держави Україна.

Що ж стосується позовних вимог про стягнення шкоди з держави російська федерація, то у матеріалах справи відсутні документальні підтвердження завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, що б відповідало пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та давало б підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року у зв`язку з неусуненням вказаних недоліків позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, держави російська федерація про відшкодування шкоди, завданої порушенням прав, внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини території України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності у зв`язку з несплатою судового збору повернуто заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав суд скасувати ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнена позиція учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення є незаконним та таким, що не відповідає обставинам справи.

ОСОБА_1 наголошує, що він є звільненим від сплати судового збору на підставі пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки проведення воєнних дій державою російська федерація на території України порушило його право на землю, надра, атмосферне повітря, водні та інші ресурси, адже наразі позивач обмежений у їх використанні на території, яка зараз перебуває у тимчасовій окупації, що призвело до завдання останньому матеріальної та моральної шкоди.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник Кабінету Міністрів України прохає суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги у частині оскарження ухвали Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року, що стосується вимоги до держави України та у вказаній частині оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Представник відповідача наголошує, що повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних судом недоліків, позивач має право повторно звернутися до суду.

Також зазначено, що до спірних правовідносин не застосовуються положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки позовна заява ОСОБА_1 не містить посилань на незаконні дії, рішення чи бездіяльність органу державної влади чи посадової особи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Предметом перегляду є ухвала про повернення позовної заяви позивачу, яка відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала зазначена в частині другій статті 369 ЦПК України, то колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Позиція апеляційного суду

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої, п`ятої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Право на судовий захист реалізується особою, зокрема, шляхом подання позовної заяви до суду, вимоги щодо форми та змісту якої встановлені нормами статті 175 ЦПК України.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина перша статті 175 ЦПК України).

Згідно частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Процесуальний наслідок недодержання особою вимог, зокрема, статті 177 ЦПК України при зверненні з позовною заявою передбачений частиною першою статті 185 ЦПК України, згідно з якою суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2024 року по справі № 320/14843/23 зазначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом до Держави Україна, держави російська федерація про відшкодування шкоди, завданої порушенням прав, внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини території України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2023 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 у зв`язку з несплатою судового збору, оскільки у частині позовних вимог про стягнення шкоди з держави російська федерація матеріали справи не містять підтвердження завданої майнової та/або моральної шкоди у результаті тимчасової окупації території України, збройної агресії, збройного конфлікту, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, що б відповідало пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та давало б підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, у вище вказаній ухвалі місцевий суд зазначив, що згідно пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що, у даному випадку, дає підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди з держави Україна.

Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, а отже, саме норми, передбачені в цьому Законі, підлягають застосуванню під час вирішення судом питання про звільнення осіб від сплати судового збору у випадках, визначених у статтях 3, 5 цього Закону.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Однак, місцевий суд залишив поза увагою те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у тому числі, й до держави російська федерація про відшкодування шкоди, завданої внаслідок експропріації російською федерацією природних ресурсів українського народу під час незаконної збройної агресії проти України, тому він на підставі пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Наявність чи відсутність факту заподіяння шкоди встановлюється судом під час розгляду справи по суті, а не на стадії відкриття провадження при вирішенні питання, чи звільнений заявник від сплати судового збору.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 463/5308/22, від 30 серпня 2023 року у справі № 759/25340/21.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2023 року у справі № 990/114/23 наголосила, що «суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Питання про те, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються, відповідно до пункту 1 частин першої статті 244 КАС України вирішується судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по суті справи, а оцінка наданих стороною позивача обґрунтувань та доказів на предмет їх достатності на стадії відкриття провадження у справі законом не передбачена».

Також Верховний Суд у вище зазначених судових рішеннях наголошував на тому, що, вирішуючи питання про відкриття провадження, суди мають з`ясовувати питання про наявність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору, враховуючи відомості про суб`єкта, який подав заяву чи скаргу, суб`єкта, який визначений відповідачем, а також категорію справи та вимоги, заявлені в ній, оскільки Закон України «Про судовий збір» чітко визначає випадки, за яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону) та пільги щодо сплати судового збору (частина перша статті 5 наведеного Закону).

Згадані приписи Закону України «Про судовий збір», на відміну від правил статті 8 цього Закону, не дають судам дискреції у вирішенні питання про звільнення заявників від сплати судового збору, оскільки безумовно визначають перелік випадків, за яких судовий збір не справляється, та суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час вирішення питання про відкриття провадження у справі є обґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини першої статті 374 ЦПК України).

Згідно пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведені мотиви, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд по даній справі не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, держави російська федерація про відшкодування шкоди, завданої порушенням прав, внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини території України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

О.О. Панченко