Справа № 299/808/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Сливка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан Оксана Василівна, на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2023 року (головуючий суддя Трагнюк В.Р.) у справі № 299/808/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,5 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться у АДРЕСА_1 .

Батько залишив заповіт від 18.10.2013, згідно якого єдиним спадкоємцем була мати позивача ОСОБА_5 , котра прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою від 17.12.2013 про прийняття спадщини за заповітом.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та заповіту не залишила.

Позивач зазначав, що у визначений шестимісячний строк подав нотаріусу 20.02.2015 заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

Вказував, що брат позивача - ОСОБА_1 , та сестра ОСОБА_3 20.02.2015 подали нотаріусу письмові заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері на користь позивача.

Не зважаючи на це, брат ОСОБА_1 заперечує проти визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно.

Крім того позивач вказував, що виданий батькові позивача ОСОБА_4 на спірні земельні ділянки державний акт на право приватної власності на землю від 02.01.2002 серії ІV-ЗК №030948 було втрачено, про що подано оголошення в місцеву газету.

Приватним нотаріусом Пилип М.А. винесено постанову від 17.08.2022, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Посилаючись на дані обставини, позивач ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (загальною корисною площею 162,3 кв.метрів в тому числі 44,9 кв.метрів житлової площі) та на земельні ділянки загальною площею 0,5 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-3K №030948 від 02.01.2002.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (загальною корисною площею 162,3 кв.метрів в тому числі 44,9 кв.метрів житлової площі).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки загальною площею 0,5 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 згідно до Державного Акту на право приватної власності на землю, серії IV-3K №030948 від 02.01.2002.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги

На заочне рішенням Виноградівського районного суду від 18 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан О.В. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що місцевим судом не з`ясовано кола інших спадкоємців щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_5 . ОСОБА_1 вважає, що він прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дана обставина підтверджується довідкою виконкому Королівської селищної ради від 21.01.2022 № 66, яка надана позивачем до позовної заяви. Наразі ОСОБА_1 продовжує проживати у спадковому житловому будинку. Стосовно своєї відмови від прийняття спадщини зазначає, що вчинення ним такої дії було зумовлено шахрайською поведінкою позивача, який повідомив своєму брату, що через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо, а подальша реалізація спадкових прав потребує звернення до суду. При цьому позивач зазначав, що для винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та мінімізації суми судових витрат оптимальним є оформлення відповідних документів тільки на одного зі спадкоємців, а надалі між ними буде здійснено розподіл спадкового майна в рівних частках. Однак при зверненні до суду позивач декларує себе як єдиного спадкоємця, а щодо рідних брата та сестри зазначає, що такі відмовилися від прийняття спадщини.

Скаржник вказує, що позивач умисно вчиняв дії, спрямовані на усунення відповідачів від спадкування, намагався провести судовий розгляд за їх відсутності, про що свідчать неодноразові звернення до суду з аналогічними позовними заявами у справах: № 299/1944/22, в якій ухвалою від 14.04.2022 позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу; № 299/1968/22, в якій ухвалою від 15.04.2022 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду; № 299/4321/22, в якій ухвалою від 25.08.2022 позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу; № 299/4370/22, в якій ухвалою від 19.12.2022 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Крім цього скаржник зазначає, що справу розглянуто судом за його відсутності, при цьому його не повідомлено належним чином про дату, час і місце засідання суду.

Позиція інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.12.2023 колегією суддів у складі головуючого (судді-доповідача) Куштана Б.П., суддів Фазикош Г.В., Мацунича М.В. відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 21.12.203 справу призначено до розгляду на 26.03.2024.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2024 суддю ОСОБА_6 звільнено з посади судді Закарпатського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 визначено для розгляду колегію суддів у складі: головуючої (судді-доповідача) Кожух О.А., суддів Собослоя Г.Г., Фазикош Г.В.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11.04.2024 колегію суддів у складі: головуючої (судді-доповідача) Кожух О.А., суддів Собослоя Г.Г., Фазикош Г.В. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 30.05.2024 о 14 год. 00 хв.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явились. Представники сторін про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 5 ст 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається вручення повістки і цій особі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Зважаючи на те, що позиція апелянта апеляційному суду відома, оскільки викладена у апеляційній скарзі, судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи та їх представників. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть від 05.11.2013 серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, а також земельної ділянки, загальною площею 0,5 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані у АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишив заповіт від 18.10.2013, яким усе своє майно заповів на користь дружини ОСОБА_5 (матері учасників справи) (а.с. 9).

ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті чоловіка, була єдиним спадкоємцем за заповітом, своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою від 17.12.2013 про прийняття спадщини за заповітом, що стверджується копією відповідної заяви та спадкової справи за № 376/2013, заведеної після смерті ОСОБА_4 (а.с.12, 62-64 т.1).

У матеріалах цивільної справи відсутні докази закликання до спадкування інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 (а.с. 133 виокремлених матеріалів справи № 299/808/23).

Згідно з довідкою виконкому Королівської селищної ради Берегівського району від 18.02.2022 на підставі погосподарської книги № 6 особовий рахунок № НОМЕР_2 житловий будинок у АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_4 (а.с. 28 т. 1).

На замовлення ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_7 виготовлено технічний паспорт від 04.04.2022 на будинок у АДРЕСА_1 (а.с. 31-35).

Відповідно до інформаційної довідки ФОП ОСОБА_7 від 24.03.2022, житловий будинок, рік побудови 2002, з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 , рахується за батьком позивача ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою виконкому Королівської селищної ради Берегівського району, на підставі погосподарської книги №6, особовий рахунок № НОМЕР_2 . Правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок у замовника відсутні (а.с. 30 т. 1).

Також установлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02.01.2002 серії ІV-ЗК №030948 ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , на праві власності належали три земельні ділянки загальною площею 0,5 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться на території Сасівської сільської ради (а.с. 36 т. 1), зокрема:

ділянка № НОМЕР_3 площею 0,07 га (від А до Б землі загального користування /канава/, від Б до В землі ОСОБА_8 , від В до Г землі загального користування /вул. Гагаріна/), від Г до А землі ОСОБА_9 );

ділянка № НОМЕР_4 площею 0,25 га (від А до Б землі загального користування /канава/, від Б до В землі ОСОБА_10 , від В до Г землі загального користування /польова дорога/, від Г до А землі ОСОБА_11 );

ділянка № НОМЕР_5 площею 0,18 га (від А до Б землі загального користування /канава/, від Б до В землі ОСОБА_12 , від В до Г землі загального користування /польова дорога/, від Г до А землі ОСОБА_13 ).

При цьому з матеріалів справи слідує, що оригінал такого державного акту втрачено, про що було подано відповідне оголошення в місцеву газету «Регіональні Новини» за 16.04.2022 (а.с.36-37 т.1 зворот).

Після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_5 не оформила правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, що складається із житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельних ділянок, загальною площею 0,5 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.

При цьому, відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві ОСОБА_5 з часу відкриття спадщини (з моменту смерті спадкодавця ОСОБА_4 ).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть від 26.01.2015 серії НОМЕР_6 (а.с.8 т.1). Заповіту ОСОБА_5 не залишила, а тому спадкування здійснюється за законом.

Позивач ОСОБА_2 , (який змінив прізвище з ОСОБА_14 на ОСОБА_15 , згідно свідоцтва від 15.03.2003 серії НОМЕР_7 , а.с. 91 виокремлених матеріалів справи № 299/808/23) як спадкоємець першої черги (син), прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , оскільки у визначений шестимісячний строк подав 20.02.2015 приватному нотаріусу Пилип М.А. заяву про прийняття спадщини, що стверджується копією відповідної заяви (а.с. 13 виокремлених матеріалів справи № 299/808/23) та матеріалами спадкової справи № 12/2015 (а.с.1-160 виокремлених матеріалів справи № 299/808/23).

Після смерті ОСОБА_5 інші діти цього спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з дотриманням шестимісячного строку подали нотаріусу 20.02.2015 письмові заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 3,7 виокремлених матеріалів справи № 299/808/23).

У матеріалах справи відсутні докази закликання до спадкування інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 .

07.06.2022 позивач ОСОБА_2 , в особі представника по довіреності ОСОБА_16 , звертався до приватного нотаріуса Пилип М.А., за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 (а.с. 76-80 виокремлених матеріалів справи № 299/808/23).

Однак нотаріусом було винесено постанову від 17.08.2022, якою ,відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не подано правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно (а.с. 13 т.1; а.с. 160 виокремлених матеріалів справи № 299/808/23).

За таких обставин встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з дотриманням шестимісячного строку подали нотаріусу 20.02.2015 письмові заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, що становить шість місяців.

За встановлених обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як спадкоємці першої черги, відмовилися від прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5 у визначеному законом порядку, вчинили юридичний факт, який тягне за собою юридичні наслідки та внаслідок цього не мають права на спадкування за законом.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_16 прийняв спадщину після смерті матері, подавши у шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а інші два спадкоємці за законом - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - у цей же строк відмовилися від прийняття спадщини.

Доводи скаржника ОСОБА_1 та його представника адвоката Продан О.В., про те, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права, оскільки скаржник ОСОБА_1 , подавши відповідну заяву, відмовився від прийняття спадщини.

Стосовно посилань скаржника на здійснення обману позивачем для відмови від прийняття спадщини ОСОБА_1 слід зазначити, що за своєю сутністю відмова від прийняття спадщини є одностороннім правочином, а відтак не виключається оспорювання такого одностороннього правочину на загальних підставах у порядку цивільного судочинства. Однак у справі, що розглядається, відповідні обставини не стосуються предмету спору та не входять до предмету доказування, а зазначена відмова від прийняття спадщини є чинною.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що його не було повідомлено належним чином про дату, час і місце засідання суду, виходячи з наступного. ОСОБА_1 у поданій ним апеляційній скарзі зазначив адресу свого зареєстрованого місця проживання у АДРЕСА_1 , а також у цій скарзі визнав ту обставину, що проживає у вказаному житловому будинку. Така ж адреса відповідача зазначалась і у позовній заяві та у довідці Сасівського старостинського округу (а.с.25).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся належним чином судом про розгляд справи за адресою АДРЕСА_1 , однак поштові відправлення поверталися з причин, що адресат ОСОБА_1 відсутній (а.с. 111, 115, 130, 141 т.1), а також, що адресат не проживає (а.с. 142 т. 1). В той же час, колегія суддів констатує, що судова повістка, яка надсилалась апеляційним судом ОСОБА_1 на зазначену вище адреса, була йому вручена (а.с.205).

А отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 131 ст ЦПК України, ОСОБА_1 вважався таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан Оксана Василівна залишити без задоволення.

Заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2024 року.

Головуюча: Судді: