Справа № 496/1678/24
Провадження № 2/144/244/24
У Х В А Л А

(про повернення заяви про забезпечення позову)

"04" червня 2024 р. смт Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Лимаревої Нелі Анатоліївни, яка є представником ОСОБА_1 , про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеської області, про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком та визначення місця проживання малолітньої дитини разом із батьком.

Ухвалою судді від 27.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

03.06.2024 на виконання даної ухвали від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та сплачено судовий збір.

Разом із тим, адвокатом Лимаревою Н.А. в інтересах позивача подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання органу опіки та піклування Біляєвської міської ради Одеської області надати до суду висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік видів забезпечення позову наведений у ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову містяться у ст. 151 ЦПК України.

Вивчивши зміст даної заяви та матеріалів позовної заяви з додатками, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову, подана представником позивача з посиланням на положення ст. ст. 149, 153 ЦПК України, не відповідає таким вимогам та є по своїй суті заявою про забезпечення (витребування) доказів, а саме висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору.

Відповідно до положень частин 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 712/11527/17 від 23.12.2020 письмовий висновок органу опіки та піклування є обов`язковим при розгляді судом спорів про визначення місця проживання дитини.

З урахуванням наведених вище норм Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування в силу закону зобов`язаний надати суду такий висновок. У разі невиконання таких вимог питання щодо витребування відповідного висновку може бути вирішено судом під час підготовчого провадження у справі.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 № 866, що регулює питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини, передбачено, що для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Суд зауважує, що у позовній заяві та у заяві про забезпечення позову зазначено, що позивач неодноразово звертався до служби у справах дітей із проханням надати висновок щодо розв`язання спору на підставі ч. 5 ст. 19 СК України та отримав усну відмову, натомість доказів такого звернення (письмової заяви) до органу опіки та піклування до суду не надав.

Поміж іншим, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, всупереч указаних вимог заявником до заяви не долучено документу на підтвердження сплати судового збору у розмірі 605 грн 60 коп. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Також суд констатує, що дана заява в порушення вимог ст. 151 ЦПК України має ряд інших недоліків щодо її форми і змісту, зокрема, не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення тощо.

На підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин суд дійшов висновку про повернення заяви заявнику.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лимаревої Нелі Анатоліївни, про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає йому повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Теплицький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя