Справа 206/2992/24
Провадження 2-о/206/447/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

присяжних Александрова О.М., Шафрана С.В.,

за участі: секретаря Погребної А.О.,

прокурора ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

особи, відносно якої розглядається питання ОСОБА_3

представника особи, відносно якої розглядається питання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_2 про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3 до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви вказує на те, що 06.06.2024 ОСОБА_3 була госпіталізована за направленням лікаря КЗ «ОЦЕМД» та МК ДОР» Малишко, який після огляду пацієнтки зробив висновок про необхідність її госпіталізації у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. 06.06.2024 ОСОБА_3 у приймальному відділенні КП «ДБЛПД» ДОР» булаоглянута лікарем-психіатром ОСОБА_5 , який підтвердив необхідність госпіталізації до стаціонару. 07.06.2024 ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідності її лікування в умовах стаціонару. Встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїчний синдром, виражений змішаний тип дефекту F20.0».

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримала заяву. Суду пояснила, що ОСОБА_3 страждає на психічні розлади давно. Має 2 групу інвалідності. Остання госпіталізація була у квітні 2024 року. Стан здоров`я погіршився, вона погано спить, за собою не слідкує, чує голоси. Була доставлена до лікарні за направленням лікаря- КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР» Малишко. У приймальному відділенні була оглянута черговим лікарем, який підтвердив необхідність її госпіталізації, у зв`язку з наявністю у неї психічних розладів у вигляді: контакт формальний. Напружена, негативістична. В очі не дивиться. На запитання відповідає коротко, відвертається. Під час розмови іде геть. Каже, що вдома, не зважаючи на прийом підтримуючої терапії, стало погано, стала відчувати голоси, суті їх пояснити не може, не спала. Під час розмови щось шепоче, спілкується з уявними образами. Мислення паралогічне, аутистичне, торпідне. Ехолалії. Вольові процеси знижені. Фіксована на своїх переживаннях. Критики до стану не має. Встановлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїчний синдром, виражений змішаний тип дефекту F20.0».

В подальшому ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, було встановлено, що остання має тяжке психічне захворювання, яке обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, тому комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що ОСОБА_3 потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу».

ОСОБА_3 не заперечує проти лікування на стаціонарі.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Губа В.В. проти задоволення заяви не заперечує.

Прокурор заяву лікаря- психіатра підтримує.

Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думки інших учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 була госпіталізована до КП «ДБКЛПД» ДОР» 06.06.2024 за направленням КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР», у зв`язку із наявністю у неї тяжких психічних розладів.

При обстеженні ОСОБА_3 у приймальному відділенні КП «ДБКЛПД» ДОР черговий лікар-психіатр ОСОБА_5 підтвердив наявність психічного розладу у вигляді Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїчний синдром, виражений змішаний тип дефекту.

Останній раз ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «ДБКЛПД» ДОР з 28.03.2024 по 12.04.2024. Останнім часом психічний стан погіршився.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 07.06.2024 року встановлено, що ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, Встановлений діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїчний синдром, виражений змішаний тип дефекту, у зв`язку з чим остання потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу».

Враховуючи, що ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим виявляє безпорадність, вона не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби, суд приходить до висновку, що є підстави, передбачені ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», для госпіталізації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» без її усвідомленої згоди, для надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару,

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.14,16,27 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.57-60, 258, 259, 264, 265, 339-342 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_2 задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.П. Прінь

Присяжні О.М. Александров

С.В. Шафран