Справа № 462/6795/21 Головуючий у 1 інстанції Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/3321/23 Доповідач в 2-й інстанції Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

з участю: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №462/6799/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 -адвоката Галаси Жанни Теофілівни на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 05 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,- про визнання права власності в порядку спадкування

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом, в якому просять визнати право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 на земельну ділянку у АДРЕСА_1 загальною площею 0,0875 га, кадастровий номер земельної ділянки: :04:008:0045, у таких частках: ОСОБА_1 7/25 ідеальних часток земельної ділянки, ОСОБА_2 6/25 ідеальних часток земельної ділянки. В обгрунтування позову позивачі вказують, що на підставі договору забудови будинку, посвідченого Пятою Львівською державною нотаріальною конторою 29.04.1957 року № 785/ІІ їхньому батькові ОСОБА_7 належав житловий будинок АДРЕСА_1 . 16.06.1961 року ОСОБА_7 подарував половину житлового будинку своєму братові ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Після його смерті його частку успадкували в рівних долях ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом 31.12.1991 року. Ухвалою Львівської міської ради № 269 від 07.08.1997 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0875 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , що підверджується Державним актом на право приватної власності на землю. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 були його син ОСОБА_1 , донька ОСОБА_10 (тепер) ОСОБА_2 та його внучка ОСОБА_11 22.09.2006 року Залізничний районним судом м. Львова було затверджено мирову угоду, за умовами якої за ОСОБА_1 визнано право власності на 7/25 часток будинку на АДРЕСА_1 , за ОСОБА_12 6/25 часток будинковолодіння та за ОСОБА_11 6/25 часток будинковолодіння. Земельну ділянку, яка обслуговує обидва будинки сторони поділять між собою в добровільному порядку відповідно до плану меж. Згідно договору купівлі-продажу 6/25 ідеальних частин будинковолодіння від 08.12.2006 року ОСОБА_11 продала ОСОБА_5 . Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2015 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 . ОСОБА_6 , відповідно до умов якої сторони визнають, що земельна ділянка у АДРЕСА_1 є їхнім об`єктом права спільної сумісної власності та право спільної сумісної власності припиняється з моменту затвердження мирової угоди шляхом виділення часток із майна, що є у спільній сумісній власності відповідно до схеми розподілу. Позивачі звернулись у встановленому законом порядку для проведення реєстрації права власності на виділені їм земельні ділянки, однак їм було відмовлено, оскільки як з`ясувалось право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 не припинено, спадкоємці, які фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 не оформили своїх спадкових прав на земельну ділянку та одна із спадкоємців після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_11 належну їй частку у будинковолодінні АДРЕСА_2 відчужила ОСОБА_5 Просили позов задоволити.

Оскажуваним рішенням суду в позові відмовлено.

Рішення оскаржила представник позивачів-адвокат Галаса Ж.Т. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та без врахування всіх істотних обставин справи. Ухвалюючи рішення, суд не врахував, що вирішити питання щодо поділу земельної ділянки в позасудовому порядку не надається можливим. Окрім того, у державному акті на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 не припинено. У мировій угоді , затвердженій Залізничним районним судом м.Львова не зазначено про перехід права власності на земельну ділянку від спадкодавця ОСОБА_7 до ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 . У зв`язку з цим сторони не можуть зареєструвати право власності на земельну ділянку. Вважає помилковим висновок суду про те, що позивачі не оскаржували заповіт, оскільки саме в цій справі була затверджена мирова угода. Суд безпідставно не врахував, що позивачі постійно проживають за адресою : АДРЕСА_1 (як на час смерті спадкодавця, так і на даний час) фактично спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли, що і не заперечує відповідач ОСОБА_4 , питання щодо спадкування частини будинку між сторонами вирішено мировою угодою , яка затверджена судом та набрала законної сили, а відтак позивачі успадкували не дише частину будинковолодіння , а і частину земельної ділянки , право власності в порядку спадкування на яку просили визнати суд. Щодо посилання суду на те, що витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку датований 25.12.2015 року та не містить актуальні даних, зазначає, що дані осіб, яким належить право власності не змінились, у справі залучені всі співвласники. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

31 травня 2024 року на адресу суду надійшла спільна заява сторін у справі, в якій вони просять суд затвердити мирову угоду, текст якої надано суду.

В заяві позивачі і відповідач стверджують, що умови мирової угоди відповідають їх волі, така укладена добровільно та без жодного примусу , угода не є фіктивною чи удаваною , а наміри сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених мировою угодою. Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб. Наслідки укладення мирової угоди і закриття провадження у справі сторонам відомі і зрозумілі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, оцінивши умови мирової угоди укладеної між сторонами у справі, апеляційний суд вважає, що слід затвердити мирову угоду, враховуючи такі норми процесуального закону.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статті 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Статтею 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Судом встановлено, що умови укладеної між сторонами у даній справі стосуються лише прав та обов`язків сторін, не суперечать закону, не виходять за межі предмету спору та не порушують інтересів інших осіб, мирова угода підписана позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачкою ( ОСОБА_4 особисто, наслідки закриття провадження у справі сторонам зрозумілі, а тому підстав для відмови у її затвердженні немає.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про затвердження мирової угоди , визнання нечинним рішення Залізничного районного суду м.Львова від 05 вересня 2023 року та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1п.5 ; 373ч.2; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Затвердити укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мирову угоду відповідно до якої:

ОСОБА_4 визнає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті їх батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому на праві власності належало 19/25 часток земельної ділянки з кадастровим номером :04:008:0045 площею 0,0875 га за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 не претендує на свою частку земельної ділянки у порядку спадкування, відмовляється від її нотаріального оформлення на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_14 у рівних частках.

Визнати за ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 10/25 ідеальних частин земельної ділянки кадастровий номер :04:008:0045 загальною площею 0,0875 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 9/25 ідеальних частин земельної ділянки кадастровий номер :04:008:0045 загальною площею 0,0875 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Належні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві власності частки земельної ділянки кадастровий номер :04:008:0045 загальною площею 0,0875 га за адресою АДРЕСА_1 підлягають державній реєстрації.

Всі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, іншою стороною спору не відшкодовуються.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 05 вересня 2023 року визнати нечинним, провадження у справі № 462/6799/21 закрити.

Наслідки закриття апеляційного провадження та умови мирової угоди сторонам зрозумілі.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 10 червня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк