Провадження № 2/337/1342/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 липня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

09.05.2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов вказаний позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - позивач, МТСБУ), який мотивований тим, що 06.09.2021 року о 16.05 год. в м.Запоріжжі, по пр.Ювілейному сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу автомобіля «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , та транспортного засобу автомобіля «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , який є власником вказаного транспортного засобу. Внаслідок вищевказаної ДТП автомобілю «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2 , завдано механічних пошкоджень. Винуватим в даному ДТП постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 13.10.2021 року було визнано відповідача ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП не була застрахована, тому позивачем за заявою власника пошкодженого автомобіля «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2 , була виплачена сума страхового відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8108,59 грн., а також позивачем понесені витрати на збір документів та визначення розміру шкоди зазначеного страхового випадку в розмірі 1500,00 грн. На підставі ст.1191 ЦК України та ст.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МБТСУ після виплати страхового відшкодування має право зворотної вимоги (регресу) до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Просить стягнути з відповідача в порядку регресу витрати в загальному розмірі 9608,59 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2024 вказаний позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

20.05.2024 до суду, від представника позивача, надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду представником позивача надіслано клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем мешкання. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав.

Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Однак, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Суд встановив, що постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 13.10.2021 року відповідач ОСОБА_1 визнаний винуватим за ст.124 КУпАП за те, що 06.09.2021 о 16.05 годині, на перехресті з круговим рухом пр. Ювілейний та вул. Запорозького козацтва в м.Запоріжжі ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Kia Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Травмованих немає.

Власником транспортного засобу марки «Kia Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 (арк. 12).

Транспортний засіб «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (арк.39).

09.09.2021 до Моторного (транспортного) страхового бюро України від ОСОБА_2 , який є власником транспортного засобу марки «Kia Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_3 , надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 06.09.2021, та заява про виплату страхового відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті зазначеної ДТП (арк.8-10).

Згідно зі звітом №892 складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу «Kia Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті ДТП становить 8108,59 грн. з урахуванням ПДВ (арк. 14-33).

Згідно з наказом МТСБУ №3.1/8760 від 18.11.2021, довідкою №1 від 16.11.2021 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжної інструкції № 1107049 від 19.11.2021 ОСОБА_2 виплачено страхове відшкодування в сумі 8108,59 грн. (арк.34-36).

Згідно платіжної інструкції №1107115 від 23.11.2021, МТСБУ сплатив на рахунок ФОП ОСОБА_3 1500,00 грн. за послуги аваркома (експерта) по справі №79411, згідно рах. №847 від 05.11.2021р., т.з. НОМЕР_3 (арк.37).

18.11.2021 позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено претензію, в якій позивач просив у добровільному порядку компенсувати МТСБУ суму в розмірі 9608,59 грн.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, сукупність наданих сторонами доказів у їх взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що в результаті ДТП, що сталося з вини відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 була спричинена матеріальна шкода, яка полягає у вартості відновлювальних ремонтних робіт пошкодженого автомобіля. Вказана шкода була відшкодована МТСБУ у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована. Сплативши страхове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій особі в сумі 8108,59 грн. та витрати на послуги аваркома (експерта) в сумі 1500,00 грн., МТСБУ відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло право зворотної (регресної) вимоги до відповідача, оскільки саме він визнаний винуватим в даному ДТП.

При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача МТСБУ сплачену ним потерпілій особі суму страхового відшкодування матеріального збитку, спричиненого в результаті ДТП, а також витрати на послуги аваркома (експерта), в розмірі 9608,59 грн., задовольнивши позов повністю.

Згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.15,16,1161,1187,1191 ЦК України, ст.22,38,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.2,4,5,12,13,76-82,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, б.8) в порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 9608,59 грн., в рахунок повернення судового збору 3028,00 грн., а усього 12636 (дванадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 59 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.В. Сидорова