ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1946/24
провадження № 2/753/3583/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇН

(заочне)

25 квітня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Гусак О.С.,

з секретарем Володьком С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», позивач) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 4456480 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 11 000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою 1,90 % від на кожен день користування кредитом. 29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 29-05/2023-Ф, відповідно до якого право вимоги за договором № 4456480 від 13 липня 2021 року укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 набуло ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Позивач у позові зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконав повністю та надав грошові кошти в обумовленому договором розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Оскільки, відповідач порушила умови договору та має заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 109 грн., з яких: 11 000 грн. сума заборгованості за основним боргом, 21 109 грн. відсотки за користування кредитом.

Посилаючись на наведене, просило задовольнити позов, стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати в сумі 2 422,40 грн. зі сплати судового збору та 10 000 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі, не заперечуючи проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судові засідання призначені на 28 березня та 25 квітня 2024 року не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, однак конверти повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18.

У встановлений судом строк відповідач не подав заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов.

Оскільки відповідач в судові засідання 28 березня та 25 квітня 2024 року не з`явилась, у встановлений судом строк не подала заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без її участі по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 4456480 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримав кредит в розмірі 11 000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою 1,90 % на кожен день користування кредитом.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконав повністю та надав грошові кошти в обумовленому договором розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реестрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн».

Також, приписами ст.1 2 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір № 4456480 від 13 липня 2021 містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором М536297.

Відповідно до п.7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Відповідач порушила умови договору, має заборгованість в розмірі 32 109 грн., з яких: 11 000 грн. сума заборгованості за основним боргом, 21 109 грн. відсотки за користування кредитом.

Будь-яких доказів того, що відповідач повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять.

29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 29-05/2023-Ф, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 4456480 від 13 липня 2021 року укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 набуло ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА».

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29 травня 2023 року до договору факторингу № 29-05/2023-Ф від 29 транвя 2023 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32 109 грн., з яких: 11 000 грн. сума заборгованості за основним боргом, 21 109 грн. відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним договором.

Ураховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Позивачем надано документи (платіжні квитанції) про понесені ним витрати у такій сумі.

Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Водночас, розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

У матеріалах справи міститься договір № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Столітнім М.М., ордер серії АІ № 1423361, звіт про надання правової допомоги згідно договору № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року, платіжна інструкція від 18 січня 2024 року № 2789, рахунок на оплату по замовленню № 373/17/01 від 17 січня 2024 року.

Оскільки предмет позову є стягнення заборгованості за договором про надання соживчого кредиту, суд вважає, що супровід даної справи не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, регулювання даної категорії справи здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена представником позивача сума судових витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. є завищеною і непропорційною до предмета спору.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Детального опису робіт проведених адвокатом не надано.

Враховуючи наведене, обгрунтованими і розумним розміром витрат на правову допомогу у справі, в якій предметом спору є стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту є 2 500 грн, які підлягають стягненню із відповідача.

Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 грн. та 2 422,40 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2, ) заборгованість за договором № 4456480 про надання споживчого кредиту в розмірі 32 109 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та 2 500 грн. витрати за надання професійної правничої допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Суддя О.С. Гусак