Провадження № 2-др/554/31/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

представник відповідача: адвокат Корольов Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Корольова Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Корольов Д.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 643/15703/14-ц про стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 21 травня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави розглянув цивільну справу № 643/15703/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та постановив ухвалу про залишення позову без розгляду. Однак під час цього судом не вирішено питання про судові витрати, які пов`язані з правничою допомогою адвоката, які вже понесені відповідачем після звернення до адвоката за правовою допомогою у розмірі 10 000 грн. Разом з відзивом відповідачем до суду надавались докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

На підставі викладеного, заявник просить ухвалити додаткове рішення.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Корольов Д.О. заяву підтримав, просив задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Судом встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» у жовтні 2014 року звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2014 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року зупинено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до набрання законної сили вироком по кримінальному провадженню № 0006341.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено Чуванову А.М.

Ухвалою суду від 06.04.2023 року справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 26.03.2024 року поновлено провадження по справі. Підставою поновлення провадження стало те, що вирок по кримінальному провадженню №0006341 не винесено, справа тривалий час зупинена.

Ухвалою суду від 11.04.2024 року заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Корольова Д.О. про зупинення провадження по справі залишена без задоволення.

Ухвалою суду від 21.05.2024 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Положеннями ст. 142 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат, в тому числі в разі залишення позову без розгляду. Згідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд не встановлював та не застосовував до позивача будь-яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду у зв`язку з неявкою представника, а не через зловживання процесуальними правами.

У разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню лише у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони. Відповідно до вищевказаних норм сам по собі факт залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з неявкою позивача, за відсутністю факту його необґрунтованих дій не є достатньою правовою підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію понесених ним витрат.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, який він вправі реалізовувати з метою свого захисту в порядку ст. 4 ЦПК України.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах: від 26вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі №619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 18 вересня 2023 року в справі № 711/64/23.

Заява про ухвалення додаткового рішення з вимогою про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу не містить доводів необґрунтованості дій позивача, що виключає стягнення такої компенсації в контексті застосування ч. 5 ст. 142 ЦПК України. Самого посилання відповідача на положення ч. 5 ст. 142 ЦПК України не достатньо, оскільки саме на сторону, яка звертається із заявою (клопотанням) покладається обов`язок обґрунтування, доведення та доказування своїх вимог.

Суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду мало на меті захист порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Отже, відсутні підстави для прийняття додаткового рішення

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Корольова Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 04 червня 2024 року.

Суддя А.М.Чуванова