Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/8417/23
Провадження № 2/644/1051/24
РІШЕННЯ

іменем України

11 червня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.

секретаря Дроженко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 644/8417/23 провадження 2/644/1051/24 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

за участі:

представника позивача адвоката Полюхович А.В.

представника відповідача ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

В жовтні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Полюхович А.В. звернулась у суд з позовом до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, Держави України в особі Головного Національної поліції в Харківській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Позовна заява вмотивована тим, що починаючи з 29 травня 2019 року ОСОБА_1 незаконно перебував під слідством, проте 05 серпня 2021 року ухвалою Харківського апеляційного суду вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 16 березня 2020 року за яким його визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, залишено без змін.

Стосовно ОСОБА_1 не виконано вимоги ст. 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»

У зв`язку з незаконним кримінальним переслідуванням з 29.05.2019 р. до 05.08.2021 р. позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що він пережив значних і тривалих в часі душевних страждань. Впродовж 2 років 2 місяців та 7 днів кримінального переслідування продовжували діяти певні обмеження його прав та порушені нормальні життєві зв`язки ОСОБА_1 , що негативно вплинуло на стосунки з оточуючими людьми та змусило докладати значних зусиль для організації свого життя. При досудовому розслідування він піддавався психологічному впливу з боку слідчих та працівників прокуратури, його постійно викликали на допити, на численні слідчі дії та судові засідання, де він повинен був захищатися від незаконного обвинувачення, на нього було накладено додаткові обов`язки. Це змусило його значних зусиль для підняття авторитету на робочому місці, де колеги та керівництво відмовлялися його поважати та мали принижене відношення у зв`язку з його притягненням до кримінальної відповідальності в зв`язку з чим він був позбавлений реалізації своїх звичок і бажань.

Отже, як підозрюваний, а з годом, як обвинувачений у кримінальному провадженні був обмежений у своїх правах. Він відчув принижене відношення до себе від сусідів та друзів, почалися конфлікти та скандали в сім`ї. Крім того, 12.04.2019 р. у нього було вилучено мопед «ПітБайк МТ-100», який зберігався на штрафмайданчику Шевченківського відділу поліції, який йому не повернено, що завдало додаткових моральних страждань і позбавило засобів пересування, саме на цьому мопеді він добирався до робочого місця, а тепер змушений шукати людей та транспорт, щоби щодня їздити на роботу, що вимагає додаткових витрат часу та коштів, спричиняє стреси.

На підставі викладеного просив стягнути на користь ОСОБА_1 з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку 351526,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, які розраховані наступним чином мінімальна заробітна плата на 2023 р. складає 7600,00 грн., а порушення права позивача тривало 26 місяців і 7 днів, (7600Х26=174200; 7600/30Х7=1563,33; 174200+1563,33=175763,33, 175763,33Х2= 351526,00)

При судовому розгляді представник позивача позов підтримала та зазначила, що ОСОБА_1 проживає в маленькому містечку да його всі знають. При досудовому розслідуванні слідчі розголошували відомості про нього, як про особу, яка написала заяву до поліції на неповнолітню особу, що погіршило ставлення до нього односельців. І хоча запобіжний захід йому не обирався, до нього просто приїжджали поліцейські і забирали його на допити, також він працював слюсарем без оформлення трудового договору і на його робоче місце теж постійно прибували поліцейські. З ним перестали вітатися сусіди, батьки та родичи неповнолітнього хлопця влаштовували йому скандали, крім того, всупереч вироку суду, ОСОБА_1 до цього дня не повернено мопед.

Отже, моральна шкода для ОСОБА_1 полягає у душевних стражданнях через протиправну поведінку щодо нього у зв`язку з утриманням та, як наслідок, пошкодженням його мопеду, а також у приниженні честі та гідності, а також ділової репутації.

Також зазначила, що мінімальна заробітна плата на 2024 р. складає 8000,00 грн., у зв`язку з чим мінімально гарантований розмір відшкодування за 26 місяців і 7 днів складе 209867,00 грн., що не перевищує розміру позовних вимог, а 141659,00 це ті моральні страждання, які полягали у впливі на стосунки з односельцями, психологічному впливі з боку слідчих та працівників прокуратури, приниженні авторитету на робочому місці та неможливістю користуватися майном.

Представник Харківської обласної прокуратури у своєму відзиві зазначив, що межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законом за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Отже, за умови доведеності спричинення позивачу моральних страждань, в якості розрахункової величини необхідно брати мінімальний розмір заробітної плати встановлений законом. Однак позивач повинен довести не лише факт реабілітації, а і наявність самої шкоди, презумпція моральної шкоди до зазначених правовідносин застосована бути не може, оскільки здійснення слідчих та процесуальних дій належить до повноважень органів досудового розслідування, згідно з вимогами КПК України та не може бути безумовною підставою до відшкодування моральної шкоди. Твердження про спричинення душевних страждань, хвилювання, що спричинили вимушені зміни у повсякденному житті у стосунках у сім`ї, з оточуючими, погіршення стану здоров`я повинні підтверджуватись доказами, однак належних та допустимих доказів суду не надано.

При судовому розгляді представник Харківської обласної прокуратури підтримав доводи викладені у відзиві та просив відмовити у задоволенні позову за його недоведеністю.

Представник Головного управління Національної поліції в Харківській області подав суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідно до приписів ЦК України визначальною ознакою правових підстав до відшкодування моральної шкоди є саме незаконність дій посадових осіб. Внесення відомостей до ЄРДР відбулося внаслідок наявності ознак кримінального правопорушення, наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення можливо встановити при проведенні досудового розслідування. До даних правовідносин не може бути застосована презумпція моральної шкоди.

Позивачем не надано жодного доказу щодо необхідності стягнення на його користь моральної шкоди, що значно перевищує встановлений законом розмір.

Представник Головного управління Національної поліції в Харківській області про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у судове засідання не прибув, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 р. позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.12.2023 р. задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.04.2024 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків:

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 21.05.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 винесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, що підтверджується копією обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_1 складеного 21.06.2019 року заступником начальника ВП начальником СВ Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області та затвердженого начальником Шевченківського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області. (а.с. 15-17)

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування № 0000159 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. (а.с. 18-19)

Вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 16 березня 2020 року за наслідками розгляду кримінального провадження відомості за яким внесено до ЄРДР за № 0000159 ОСОБА_1 визнано невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_1 повернуто вилучений протоколом огляду місця події від 12.04.2019 р. мопед «ПітБайк МТ-100», 2014 року випуску, без державного номерного знаку, який зберігається на штрафмайданчику Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області. (а.с. 7-10)

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 16 березня 2020 року залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення. (а.с. 11-13)

Ухвалою Верховного Суду України від 07 грудня 2021 року касаційну скаргу на Ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року з усіма додатками до неї повернуто прокурору. (а.с. 14)

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами 1 та 2 ст. ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Відповідно до ч.1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, у тому числі, у випадках постановлення виправдувального вироку суду (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду») або встановлення у обвинувальному вироку чи іншому судовому рішенні факту незаконного проведення процесуальних дій у межах кримінального провадження (пункт 1-1 частини першої статті 2 Закону).

Згідно з п. 5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Частинами 4 та 5 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Матеріалами справи підтверджується факт перебування ОСОБА_1 під кримінальним переслідуванням з 29 травня 2019 року, з часу повідомленні про підозру до 05 серпня 2021 року, часу набрання вироком Шевченківського районного суду Харківської області законної сили, тобто впродовж 26 місяців та 7 днів, і на переконання суду є обґрунтованим та доведеним той факт, що у зв`язку з кримінальним переслідуванням з боку правоохоронних органів, позивач зазнав душевних переживань, оскілки сам по собі факт притягнення до кримінальної відповідальності та перебування під судом, при впевненості позивача про невинуватість не може не спричинити душевних переживань та страждань.

Межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Отже, наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, перебування під слідством та судом з 29 травня 2019 року, з часу повідомлення про підозру до 05 серпня 2021 року.

За ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 квітня 2024 року становить 8000 гривень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №610/3221/19-ц, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, тобто з інших підстав, ніж неправомірне перебування під слідством та судом, судам необхідно виходити із загальних положень про відшкодування шкоди, які вимагають враховувати характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Тобто суд повинен з`ясувати усі фактичні підстави позову, якими обґрунтовано як обставини спричинення, так і розмір відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмірі моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Разом з тим, підстави для стягнення з Держави Україна на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди поза межами одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом відсутні.

Посилання на те, що слідчі розголошували відомості про ОСОБА_1 , як про особу, яка написала заяву до поліції на неповнолітню особу, що погіршило ставлення до нього односельців, постійні відвідування поліцейськими, доставлення його на допити, втрата авторитету за місцем роботи, погіршення ставлення сім`ї до нього, влаштування скандалів сусідами не підтверджено жодними належними доказами, а є лише твердженням представника. Крім того, представник позивача при судовому розгляді посилалася на те, що ОСОБА_1 працював слюсарем, «неофіційно» місто працевлаштування їй невідоме і також за місцем його роботи прибували працівники поліції, що негативно впливало авторитет ОСОБА_1 .

Також посилання на неможливість отримання вилученого органом досудового розслідування мопеду «ПітБайк МТ-100», 2014 року випуску, без державного номерного знаку, який зберігається на штрафмайданчику Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області не підтверджено жодним доказом.

Так реєстр матеріалів досудового розслідування містить посилання на проведення двох допитів ОСОБА_1 , як потерпілого 12.05.2019 р. та 21.05.2019 р., повідомлення про підозру ОСОБА_1 29.05.2019 р. та його допит як підозрюваного 03.06.2019 р., одночасний допит ОСОБА_1 та свідків 114.05.2019 р. та повідомлення про завершення досудового розслідування 15.06.2019 та 21.06.2019 р. При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про забезпечення кримінального провадження та обрання якого б то не було запобіжного заходу ОСОБА_1 .

За положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у випадку постановлення судом виправдувального вироку розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом саме за незаконне притягнення до кримінальної відповідальності (з урахуванням, зокрема, ступеню обмежень прав заявника, що призвели до негативних для нього наслідків), а не за окремо вчинену у межах досудового розслідування чи судового розгляду кримінального провадження процесуальну (слідчу) дію, що обмежувала права заявника, чи окремо застосований захід забезпечення кримінального провадження.

Відшкодуванню на користь позивача у цій справі підлягає моральна шкода, завдана внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності протягом відповідного періоду часу, під час якого до позивача застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема виклики на допити, тимчасове вилучення майна.

Побідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 610/381/19 (провадження № 61-4949св22),

Таким чином, заподіяння позивачеві моральної шкоди, завданої незаконними діями органами досудового розслідування під час знаходження ОСОБА_1 під слідством та судом з 29 травня 2019 року по 05 серпня 2021 року, мінімальний розмір моральної шкоди за 26 місяців 7 днів повинен розраховуватися відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» з розрахунку мінімальної заробітної плати на час ухвалення судового рішення, тобто на 11 червня 2024 року, в сумі 8000,00 грн за кожен місяць перебування під слідством та судом, та визначається судом у розмірі 209806,45 грн., тобто 8000 Х 26 місяців + (8000 / 31 день Х 7).

Отже позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду підлягає частковому задоволенню, в межах його доведеності, в зв`язку з чим підлягає стягненню на його користь з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка Державної казначейської служби України 209806,45 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України та вважає необхідним компенсувати їх за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 11, 13, 81, 82, 141, 229, 247 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 209806,45 грн. (двісті дев`ять тисяч вісімсот шість грн. 45 коп.)

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст рішення виготовлено 21.06.2024 р.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідачі: Держави України в особі:

- Харківська обласна прокуратура - вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Харків, 61099, .

- Головне управління Національної поліції в Харківській області - вул. Жон Мироносиць, 5, м. Харків, 61002, .

Суддя: