Провадження № 6/761/766/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2010р., яке набрало законної сили, було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі по тексту - ПАТ КБ «Надра») заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К1560-Н від 09 листопада 2007р. (далі по тексту - кредитний договір).

У березні 2024р. до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі по тексту ТОВ «Брайт Інвестмент»/заявник) із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2010р. відносно боржника ОСОБА_1 у цивільній справі №2-9106/10 з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Брайт Інвестмент».

Заяву мотивовано тим, що 05 серпня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank, згідно якого право вимоги за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором перейшло ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп».

В подальшому, 17 серпня 2021р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_08, згідно якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».

Крім того, заявник зазначив, що 21 серпня 2023р. на адресу останнього надійшов лист від Соборного ВДВС у м. Дніпрі ПМУ МУЮ (м. Одеса), з якого вбачається, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_1, з виконання виконавчого листа №2-9106/10, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, та 19 червня 2020р. постановою державного виконавця було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, заявник вказує, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання перервався, а тому станом на час звернення до суду такий не пропущено, згідно із п. 10-2З) Закону України «Про внесення зміни до розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавчепровадження».

За вказаних обставин, заявник, посилаючись на положення ст.ст. 442, 512-517 ЦПК України, зокрема, на можливість заміни стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, просив заяву задовольнити.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, сторона заявника клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника, інші учасників процесу поважності причин неявки суду не повідомили, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9) ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 5 ст. 15З акону України«Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013р. у справі №6-122цс13 зробив висновок, що за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2010р., яке набрало законної сили, було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором.

05 березня 2013р. представником ПАТ КБ «Надра» отримано виконавчий лист №2-9106/10, виданого Шевченківським районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 16 грудня 2010р.

05 серпня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank, згідно якого право вимоги за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором перейшло ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп».

В подальшому, 17 серпня 2021р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_08, згідно якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договорів відступлення недійсними, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цих договорів.

Таким чином, ТОВ «Брайт Інвесмтент» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги про стягнення боргу у справі № 2-9106/10.

Згідно із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 грудня 2018р. по справі №643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018р. у справі № 201/8548/16-ц, від 15 серпня 2018р. у справі 190/2119/14-ц, у постанові від 19 лютого 2020р. по справі №2-3897/10, та у постанові від 21 березня 2018р. по справі №6-1355/10, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні,так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, суд звертає увагу заявника, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022р. у справі № 2-7763/10 дійшла до висновку, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст. 55 ЦПК України - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особиу зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справіне обхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів заяви, на примусовому виконанні Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконаче провадження НОМЕР_1, з виконання виконавчого листа №2-9106/10, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, та 19 червня 2020р. постановою державного виконавця було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист №2-1906/10, який повернутий стягувачу постановою державного виконавця 19 червня 2020р., мав би бути пред`явлений до виконання в строк до 19 червня 2023р.

Так, насамперед, суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», на усій території України введено воєнний стан, дію якого продовжено.

Зокрема, суд визнає вказану обставину загальновідомою, а тому відповідно до частини третьої статті 82 ЦПК України вона не потребує доказування.

Норма підпункту 4 абзацу третього пункту 10-2 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022р. № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022р. № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами заявника, викладеними у поданій до суду заяві про заміну сторони викнавчого провадження, та доходить до висновку, що строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання не пропущено, а відтак, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, для забезпечення дотримання вимог ст.ст. 129-1291 Конституції України щодо обов`язковості виконання судового рішення, із врахуванням того, що - заміна сторони виконавчого провадження, регулює випадки заміни сторони, як при відкритому виконавчому провадженні (ч. 1) так і до відкриття виконавчого провадження (ч. 5), суд вважає заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтованою, а тому вона підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12-14, 18, 19, 76-81, 89, 128, 211, 247, 259-261, 268, 352-355, 442 ЦПК України; ст. ст. 8, 55, 129 Конституції України; ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України; ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_1 по цивільній справі №2-9106/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент».

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: