Справа №935/1289/24
Провадження № 2/293/383/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Старосілецька сільська рада як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

09.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області з вказаним позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів.

Ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.04.2024 матеріали справи № 935/1289/24 передано за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області на підставі п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024 головуючим суддею по справі визначено суддю Проценко Л.Й.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що позовну заяву передано до Черняхівського районного суду Житомирської області з порушенням правил підсудності, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засадах цивільного судочинства, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя. По кожній справі, незалежно від її категорії, перше питання, яке вирішує суддя, це підсудність.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати цивільне провадження. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна цивільна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Так, згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вийняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно із статтею 28 ЦПК України визначено перелік справ підсудність яких можлива за вибором позивача.

Як вбачається з змісту статті 28 ЦПК України позов про позбавлення батьківських прав не входить до переліку справ, підсудність яких, крім визначеної законом (частина 1статті 27 цього Кодексу), може бути також визначена за вибором позивача.

Положення статті 28 ЦПК України не можуть бути застосовані при визначені підсудності позову про позбавлення батьківських прав, оскільки підсудність такої справи визначена законом.

Таким чином, з аналізу зазначених статей вбачається, що справи про позбавлення батьківських прав розглядаються за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, згідно зі статтею 27 ЦПК України.

Поєднання в одному провадженні двох позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів не суперечить положенням процесуального закону, отже, не впливає на правильність визначеної судом територіальної юрисдикції (підсудності) такої справи і узгоджується з положеннями частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тобто позовна вимога про стягнення аліментів на дитину, яка поєднується із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав, є похідною від останньої.

Таким чином, в даному випадку, підсудність справи має визначатись згідно з ч.1 ст. 27 ЦПК України, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

У поданій позовній заяві позивачем зазначено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь №563602 від 26.02.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Тобто, зареєстроване місце проживання відповідача до територіальної юрисдикції Черняхівського районного суду Житомирської області не належить.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми процесуального законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду цієї справи Черняхівським районним судом Житомирської області, оскільки це не передбачено законом. Суд вважає, що справа відноситься за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва, оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання саме на території даної адміністративно територіальної одиниці. Обставин, які б слугували підставами для застосування альтернативної чи виключної підсудності заявником не наведено і судом не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, враховуючи зареєстроване місце проживання відповідача, та те, що позовна вимога про стягнення аліментів є похідною від основної вимоги про позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку, що Черняхівський районний суд Житомирської області не є тим законним та компетентним судом визначеним законом, тому зазначені матеріали цивільної справи відповідно до вимог п.1. ч.1 ст.31 ЦПК України, слід передати на розгляд до Шевченківського районного суду м.Києва.

Керуючись ст. ст.31, 32, 260, 261,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи № 935/1289/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Старосілецької сільської ради, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО