Справа № 372/3307/24
Провадження № 2-1621/24
У Х В А Л А

(про залишення позовної заяви без руху)

14 червня 2024 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В :

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій позивач просить:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 100 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з дня подання заяви до його повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано для розгляду судді Сташків Т.Г.

За змістом п.п.4, 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч. 2, 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Позивачем до позовної заяви додано: копію паспорта та РНОКПП позивача; копію довідки про реєстрацію місця проживання позивача; копію свідоцтва про розірвання шлюбу; копію свідоцтва про народження дитини, та копію позовної заяви з додатками для відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Всупереч вимогами п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивачем не надано будь-яких доказів, що дитина проживає разом з позивачем, а також що відповідач може надавати матеріальну допомогу у виді утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Всупереч вимогам п .8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить відомостей про наявність у позивачки або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. Водночас, позовна заява не містить відомостей про існування доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на зазначене, оскільки позивачем не надано доказів щодо частини викладених у позовній заяві обставин, що не відповідає вимогам чинного ЦПК України, без зазначення інформації про місце перебування їх оригіналів, позовну заяву необхідно залишити без руху, встановивши позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, шляхом зазначення та подання доказів, що підтверджують вказані у позовній заяві обставини, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, а також, у разі неможливості подання доказу - зазначення такого доказу й обставин, що унеможливлюють його подання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає та набирає законної чинності з моменту її підписання суддею.

Суддя : Т.Г. Сташків