Справа № 216/6787/21
Провадження № 4-с/216/17/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи державного виконавця Новікової А.О.,

заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» на дії головного державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новікової Анастасії Олегівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» про захист прав споживачів, визнання бездіяльності органів місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» (далі ТОВ «Сітісервіс-КР») ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення головного державного виконавця.

Скарга мотивна тим, що на виконанні у головного державного виконавця Центрально-Міського відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новікової А.О. перебував виконавчий лист № 216/6787/21, виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про зобов`язання божника ТОВ «Сітісервіс-КР» здійснити ремонт покрівлі і даху будинку АДРЕСА_1 .

27.03.2024 ТОВ «Сітісервіс-КР» засобами поштового зв`язку повідомив головного державного виконавця про виконання рішення суду.

11.04.2024 головним державним виконавцем було складено акт, яким встановлено наступне: виходом за адресою: АДРЕСА_1 , боржником було зазначено, що підприємством здійснено поточний ремонт даху та покрівлі буд. АДРЕСА_1 , проте, стягувачем зазначено, що дах не відремонтований. Оглядом даху було встановлено, що рішення суду не виконано.

12.04.2024 головним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Вищевказану постанову скаржник вважає незаконною й та такою, що порушує його права.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2023 у справі № 216/6787/21, яке залишено без змін постановами Дніпровського апеляційного суду від 28.11.2023 та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.02.2024, частково задоволено позов ОСОБА_2 , та зобов`язано ТОВ «Сітісервіс-КР» здійснити ремонт покрівлі і даху будинку АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог, зокрема щодо проведення капітального ремонту даху та покрівлі вказаного будинку відмовлено. Рішенням суду не зазначено обсяги ремонту покрівлі і даху будинку, а в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду визначено, що оскаржувані судові рішення не містять висновків щодо обов`язку ТОВ «Сітісервіс-КР» здійснити ремонт покрівлі і даху будинку АДРЕСА_1 за рахунок коштів, що перевищують кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку, або додатково накопичених співвласниками коштів на проведення капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Тобто рішення суду було виконано в межах кошторису, розмір якого був погоджений між ТОВ «Сітісервіс-КР» як управителем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Головний державний виконавець, що проводив виконавчі дії, не є спеціалістом в галузі ремонту багатоквартирних будинків, зокрема даху та покрівлі, а тому об`єктивно не може оцінити технічний стан даного конструктивного елемента багатоквартирного будинку, а правом залучення експертів та спеціалістів не скористався.

Посилаючись на вищевказані обставини, представник скаржника просила суд визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Новікової А.О. від 12.04.2024 про закінчення виконавчого провадження № 73858529, та зобов`язати скасувати вищевказану постанову.

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 29 травня 2024 року звернувся до суду з письмовими поясненнями, в яких просив суд відмовити скаржнику з огляду на наступне. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2023 не виконано, дах і покрівля в будинку АДРЕСА_1 в аварійному стані. Після «поточного ремонту» зазначеного в акті виконаних робіт від 25.03.2024, вже двічі відбувалося залиття його квартири АДРЕСА_2 . Після відкриття виконавчого провадження № 73858529 ніхто з представників ТОВ «Сітісервіс-КР», та підрядчиків жодного разу не піднімалися на дах будинку, оскільки ключ від виходу на горище зберігається в нього. Вважає спірну постанову головного державного виконавця ОСОБА_3 законною й такою, що захищає права та інтереси стягувача.

30 травня 2024 року заінтересована особа головний державний виконавець ОСОБА_3 надала суду відзив на скаргу. Як на підставу заперечень посилалася на те, що на виконанні в Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 73858529 з виконання виконавчого листа № 216/6787/21 від 29.11.2023, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про зобов`язання ТОВ «Сітісервіс-КР» здійснити ремонт покрівлі і даху будинку АДРЕСА_1 , який надійшов до відділу ДВС за заявою стягувача ОСОБА_2

18.01.2024 відповідно до вимог ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» нею було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам, а також винесено постанови про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 360 грн та стягнення виконавчого збору у розмірі 28400 грн.

В ході проведення виконавчих дій під час виконання виконавчого провадження, 29.02.2024 було здійснено перевірку виконання рішення суду за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої встановлено, що рішення суду не виконано, про що складено акт, після чого 01.03.2024 у відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн та направлено вимогу здійснити ремонт за вищевказаною адресою.

18.03.2024 ТОВ «Сітісервіс-КР» було сплачено витрати на проведення виконавчих дій, виконавчий збір та штраф.

08.04.2024 від ТОВ «Сітісервіс-КР» на адресу виконавчої служби надійшло повідомлення про виконання рішення суду, надано акт виконаних робіт, після чого 11.04.2024 ОСОБА_3 було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , та в присутності представників ТОВ «Сітісервіс-КР» (юрисконсульта Мироненко М.О., інженера ОСОБА_4 , головного інженера ОСОБА_5 ), стягувача ОСОБА_2 , понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , мешканців вищевказаного будинку, було встановлено, що рішення суду не виконано, оскільки навіть візуально видно, що покрівля та дах будинку знаходяться у жахливому стані, в покрівлі видно щілини та дірки. Із зовнішньої сторони будинку також видно, що покрівля та дах не відремонтовані, так як відірвані шматки самої покрівлі. Також було проведено огляд даху та встановлено, що покрівля в жахливому стані, має багато дірок та щілин.

12.04.2024 відповідно до вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 грн, у зв`язку з невиконанням рішення суду, та 12.04.2024 відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» було направлено до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником ТОВ «Сітісервіс-КР» кримінального правопорушення, та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Посилаючись на викладене, головний державний виконавець Новікова А.О. просила суд відмовити у задоволенні скарги, оскільки спірна постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства.

Представник скаржника ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримала у повному обсязі, вважала спірну постанову головного державного виконавця передчасною. У рішенні суду не зазначено який саме ремонт потрібно зробити, а тому було проведено ремонт в межах кошторису підприємства. При цьому на питання щодо наявності такого кошторису та його погодження із співаником будинку відповісти не змогла.

Заінтересована особа державний виконавець ОСОБА_3 підтримала обставини, викладені нею у відзиві на скаргу, та просила суд відмовити в задоволенні скарги.

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 пояснив, що рішення суду не виконано, а поведеними роботами лише погіршено стан покрівлі, а тому вимоги скаржника є безпідставними.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали скарги, оцінивши досліджені докази в сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новікової А.О. від 18.01.2024 відкрито виконавче провадження № 73858529 з виконання виконавчого листа № 216/6787/21 від 29.11.2023, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про зобов`язання ТОВ «Сітісервіс-КР» здійснити ремонт покрівлі і даху будинку АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням ТОВ «Сітісервіс-КР» рішення суду, та відсутності жодного повідомлення про поважні причини невиконання рішення, постановою головного державного виконавця Новікової А.О. від 01.03.2024 накладено на ТОВ «Сітісервіс-КР» штраф в розмірі 5100 грн.

01 березня 2024 року головний державний виконавець ОСОБА_3 зверталась до ТОВ «Сітісервіс-КР» з вимогою здійснити ремонт покрівлі і даху будинку АДРЕСА_1 протягом десяти робочих днів.

Згідно акту виконаних робіт від 25.03.2024, затвердженого директором ТОВ «Сітісервіс-КР», та підписаного членами комісії: головним інженером ОСОБА_5 , інспектором ОСОБА_8 , інженером ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 виконані наступні роботи: виконаний поточний ремонт покрівлі і даху, а саме: монтаж оцинкованого металевого листа товщиною 0,4 мм-250-250 мм-6 м.п. за допомогою автовишки-3 години.

Разом з тим, актом головного державного виконавця Новікової А.О. від 11.04.2024, підписаного стягувачем ОСОБА_2 , представником боржника ОСОБА_10 , понятими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участю також інженера, головного інженера ТОВ «Сітісервіс-КР» встановлено, що дах будинку не відремонтовано, рішення суду не виконано. При цьому представник ТОВ «Сітісервіс-КР» - Мироненко М.О. в акті зазначив, що не згоден з ним.

Після цього, постановою головного державного виконавця Новікової А.О. від 12.04.2024 відповідно до вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про накладення штрафу на ТОВ «Сітісервіс-КР» в розмірі 10200 грн, у зв`язку з невиконанням рішення суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормою статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Постановою головного державного виконавця Новікової А.О. від 12.04.2024 відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 216/6787/21 виданого 29.11.2023 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області закінчено.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частинами 1-3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

12.04.2024 в.о.начальника відділу Мігільова Т.М. відносно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження звернулась до начальника КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області з повідомленням про притягнення ТОВ «Сітісервіс-КР» до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України, у зв`язку з невиконанням рішення суду № 216/6787/21 від 29.11.2023.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи встановлені під час розгляду скарги обставини, оцінивши надані сторонами докази, судом не встановлено неправомірних дій головного державного виконавця Новікової А.О. в ході примусового виконання виконавчого листа № 216/6787/21 від 29.11.2023 у виконавчому провадженні № 73858529 від 18.01.2024, оскільки ТОВ «Сітісервіс-КР» не виконувались правомірні вимоги головного державного виконавця щодо виконання рішення суду. На час розгляду скарги ТОВ «Сітісервіс-КР» також не було здійснено ремонт покрівлі і даху будинку АДРЕСА_1 , а проведені за актом від 25.03.2024 роботи очевидно не свідчать про здійснення такого ремонту та належне виконання рішення суду. Державним виконавцем було встановлено, та підтверджено стягувачем ОСОБА_2 , що покрівля має багато дірок та щілин, що не можна назвати поточним ремонтом, виконання якого на думку скаржника здійснено за вищевказаною адресою.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Новікової А.О. від 12.04.2024 про закінчення виконавчого провадження правомірна, винесена у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-260, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» на дії головного державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новікової Анастасії Олегівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» про захист прав споживачів, визнання бездіяльності органів місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 21 червня 2024 року.

Суддя Ю.В.Онопченко