Справа № 296/2037/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Маслак В.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 вартості наданих послуг за спожитий природний газ в сумі 2718,87 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст.161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Згідно п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У поданій заяві про видачу судового наказу зазначено прізвище боржника " ОСОБА_2 " та місце проживання за адресою " АДРЕСА_1 ", однак на запит суду від УДМС України в Житомирській області отримано відомості про те, що за вказаною у заяві стягувача адресою зареєстрована особа з прізвищем " ОСОБА_3 .

Оскільки отримана судом інформація не дає можливість ідентифікувати боржника, а також у зв"язку із неможливістю встановлення зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_4 , суд вважає, що у видачі судового наказу за заявою Товариства слід відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст.165 ЦПК України, беручи до уваги те, що отримана судом інформація в частині зазначення прізвища боржника не відповідає даним, зазначеним у заяві про видачу наказу, заява КП «Житомирводоканал» про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 160-167, 259-261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. П. Маслак