Справа № 944/7397/23
Провадження №2/944/601/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі виконавчого листа № 460/970/14-ц, виданого Яворівським районним судом Львівської області 02 червня 2014 року, та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000, 00 гривень, щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого листа № 460/970/14-ц, виданого Яворівським районним судом Львівської області 02 червня 2014 року, з ОСОБА_2 стягуються на її корить аліменти на утримання дочки в розмірі частини доходу, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що постійні зміни співвідношення розміру аліментів у частці від заробітку, інфляція, зниження купівельної можливості цієї частки свідчить про те, що необхідно збільшити розмір аліментів, та стягувати у твердій грошовій суму у розмірі 5000, 00 грн, що відповідатиме інтересам дитини. Посилається на те, що вибір способу стягнення аліментів віднесено до права того з батьків, з ким проживає дитина, тому оскільки діти проживає разом з нею, просить змінити спосіб стягнення аліментів з частки на тверду грошову суму. Також зазначає, що матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки він виїжджає за кордон, де працює, відповідно має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

28 грудня 2023 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначає, що позивачкою у позові не наведено об`єктивних обставин, які б підтверджували факт того, що змінився його матеріальний чи сімейний стан з 2014 року. При цьому позивачці відомо, що він одружений, має сина. Крім того, у новому шлюбі він виховує дочку дружини від першого шлюбу, яка є особою з інвалідністю ІІ групи. Також проживає з батьками, які є пенсіонерами та потребують допомоги. Зазначає, що він має інвалідність з дитинства та отримує 2100, 00 грн соціальної допомоги, з яких 1416,50 грн сплачує як аліменти. Інших доходів та нерухомості не має. Позивачем не підтверджено жодним доказом, що він має стабільно високий дохід за кордоном, такі твердження є лише її припущенням. Зважаючи на викладене, відсутні підстави для збільшення розміру аліментів.

08 січня 2024 року ОСОБА_1 подала відповідь на відзив ОСОБА_4 , в якому вказує, що розмір аліментів, який був визначений рішенням суду, значно менший, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Зазначає, що є всі підстави для задоволення позову, оскільки аліменти у розмірі 5 000, 00 грн будуть достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечення її всім необхідним. Звертає увагу, що вона є єдиною працюючою особою в сім`ї та за рахунок її заробітної плати утримується їхня спільна донька, а також її батьки, які є пенсіонерами.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів: витребувано в Державної прикордонної служби України відомості про те, чи здійснював перетин Державного кордону України ОСОБА_2 , в період з 01 січня 2023 року по теперішній час а саме: в які дні (число, місяць, рік), в яких саме пунктах пропуску (назва,номер) відбувався перетин кордону та до якого пункту слідував.

В судовому засіданні, призначеному на 29 квітня 2024 року, позивач вимоги позову підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що сума аліментів не дозволяє забезпечити навіть базові потреби дитини. Відповідач має дохід, оскільки їздить за кордон часто. Вважає, що не завжди на лікування. Її сім`ю складають батьки пенсійного віку та дитина. Працює вона у Відділі соціального захисту Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, посадовий оклад 5 800, 00 грн, а середня заробітна плата становить 10 000, 00 12 000, 00 гривень. Аліменти вона отримує з 2014 року, ще до визнання шлюбу недійсним. Зазначила, що їй відомо, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, має психологічний розлад. У висновку МСЕК не вказано, що йому протипоказана важка праця. Те, що відповідач має регулярний високий дохід їй відомо тому, що він їздить на роботу за кордон. За період 2023-2024 років відповідач 248 днів був за кордоном. Зазначає, що вона припускає, що ОСОБА_2 має доходи за кордоном, думає, що працює неофіційно. На дитину вона витрачає близько 20 000, 00 гривень на місяць, допомагають заощадження батьків. Батько дитини ОСОБА_2 не бере жодної участі у її вихованні, безпідставно оспорював батьківство.

В судовому засіданні, призначеному на 29 квітня 2024 року, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мацієвська А.І. заперечила позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснила, що з 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку. Відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, має психологічні розлади. Позивачем не доведено, що змінився матеріальний стан відповідача з 2014 року. Відповідач одружений, має сина від другого шлюбу, виховує дочку дружини від першого шлюбу, яка має інвалідність, також має батьків пенсійного віку. Відповідач перебуває на обліку, отримує соціальну допомогу в розмірі 2100, 00 гривень, інших доходів не має. Мінімальний розмір аліментів, які сплачує відповідач, становить 2/3 від його соціальної допомоги. Даний дохід є єдиним, іншого немає. Позивачем не доведено, що збільшилися доходи відповідача, навпаки матеріальний стан погіршився. Розмір аліментів, які сплачує позивач, не може бути збільшено. Також ОСОБА_1 не підтвердила, що витрачає на дитину близько 20 000, 00 гривень на місяць. Матеріальний стан позивача з 2014 року очевидно покращився. ОСОБА_2 часто їздить до Республіки Польща для отримання безкоштовної медичної допомоги, докази чого надані. ОСОБА_2 має бути на лікуванні кожні два тижні. Відповідач проходить стаціонарні психіатричні лікування ще з дитинства, перебував на обліку у лікаря психіатра. Відповідач допомагає батькам по господарству, мають сільськогосподарські землі, свійських тварин, за рахунок цього живуть. Кошти на поїздки до Республіки Польща надають батьки, а на час лікування ОСОБА_2 живе у знайомих.

В судове засідання, призначене на 27 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 не прибули, однак представник подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її довірителя, просить розглянути справи та винести рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27 травня 2024 року, є дата складення повного судового рішення 03 червня 2024 року.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 29 жовтня 2011 року до 10 червня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2012 року Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області.

10 червня 2015 року Яворівським районним судом Львівської області було ухвалено рішення, який, укладений між відповідачем ОСОБА_6 та позивачкою ОСОБА_1 , зареєстрований 29 жовтня 2011 року Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис № 182, визнано недійсним. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 та залишено дитину на її вихованні.

02 червня 2014 року Яворівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 460/970/14-ц, відповідно до якого суд вирішив стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2014 року і до її повноліття.

Відповідно до довідки Яворівського відділу Державної виконавчої служби у Яворівського районі Львівської області ЗМУ МЮ № 67438 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_1 отримує аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2014 року.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 28 липня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3

ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 , а також ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом №16896.

Також суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду Медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 053426 від 21 грудня 2021 року.

ОСОБА_2 призначено пенсію за загальним захворюванням для осіб з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 , виданим Управління соціального захисту населення Яворівської РДА Львівської області.

Відповідно до довідки про отримання допомоги № 02-5086, виданої 18 грудня 2023 року Управлінням соціального захисту населення Яворівської РДА Львівської області, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує допомогу у розмірі 2100, 00 грн щомісяця, у період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року загальна сума доходу становить 12 600, 00 гривень.

Відповідач з 29 червня 2021 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданою 29 червня 2021 року Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області.

У новому шлюбі у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мають спільного сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 06 серпня 2021 року Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області.

Також до складу сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_13 входить дочка ОСОБА_13 від першого шлюбу ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є особою з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 .

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області № 619 від 18 грудня 2023 року, ОСОБА_13 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дочкою ОСОБА_15 .

Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби, на запит суду, встановлено, що ОСОБА_2 регулярно протягом 2023 року перетинав Державний кордон України в напрямку на в`їзд до Республіки Польща та виїзд з Республіки Польща, а саме 05 січня 2023 року в`їзд, 09 січня 2023 року виїзд, 08 квітня 2023 року в`їзд, 06 травня 2023 року виїзд, 11 червня 2023 року в`їзд, 15 червня 2023 року виїзд, 05 серпня 2023 року в`їзд, 15 жовтня 2023 року - виїзд, 16 грудня 2023 року в`їзд, 31 грудня 2023 року виїзд.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 Сімейного кодексу України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення.

Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

У статті 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 Сімейного кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка посилається на те, що матеріальне становище відповідача покращилося, він має стабільний дохід за кордоном, де працює. При цьому доказів на підтвердження того, що відповідач працює за кодоном, де отримує дохід позивачкою не надано.

Позивач не надала суду жодних документально підтверджених доказів щодо розміру доходів відповідача, чи дійсно у відповідача збільшився розмір заробітної плати або інших доходів, як і не обґрунтовано позивачем належними доказами, чому саме розмір стягнення аліментів повинен бути збільшений до 5000,00 грн.

Водночас сторона відповідача заперечує факт працевлаштування ОСОБА_2 в Республіці Польща, та вказує, що останній проходить психіатричне лікування, на підтвердження чого надає перекладену з польської мови на українську копію рекомендацію з візиту 15 лютого 2024 року, відповідно до якої Балагушу Богдану надається допомога лікарем Радославом Вуйціцьким у Спеціалізованій лікарській практиці, за адресою: 02-904, Варшава, Бернардиньська, 5/9, де також вказано про обов`язкове прийманні ліків та і контрольний візит кожних 6 тижнів.

При цьому, суд враховує, що те, що ОСОБА_2 дійсно потребує психологічної допомоги та лікування не заперечується сторонами, а також підтверджується медичною документацією щодо стану здоров`я ОСОБА_16 , яка надана стороною відповідача.

Отже, належних та допустимих доказів щодо покращення матеріального стану відповідача з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, що стягуються з відповідача, та надає йому можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі, позивачем не надано. Сам факт регулярного виїзду відповідача ОСОБА_2 за кордон до Республіки Польща, що встановлено з відповіді Державної прикордонної служби України, не може свідчити про зміну його матеріального стану.

Оскільки позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився матеріальний або сімейний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їх дітей, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для такого збільшення.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,76, 206, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03 червня 2024 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Д.Б. Поворозник