Справа № 606/220/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Теребовлянська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , з урахуванням заяви від 01.02.2024 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Теребовлянська державна нотаріальна контора, у якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що 08.11.2011 ОСОБА_4 оформила заповіт, згідно якого належну їй земельну ділянку площею 2,91 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хмелівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області і належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №036199, виданого 18.08.2003 заповіла ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина.

Як причини поважності пропуску строку, визначеного для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_4 до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини не звернулася вчасно, оскільки не перебувала по місцю свого проживання та через стан здоров`я у позивача не було можливості оформити спадщину у встановлений законодавством строк.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернулася до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за рішенням суду.

Ухвалою суду від 01.02.2024 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.03.2024 задоволено клопотання ОСОБА_1 та замінено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Теребовлянська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного ОСОБА_2 . Підготовче засідання у справі відкладено.

Ухвалою суду від 30.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.05.2024, яке в подальшому було відкладено на 20.06.2024, у зв`язку з неявкою відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак 20.06.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, зокрема, шляхом надіслання рекомендованого повідомлення за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, про поважність причин неможливості прибуття в судове засідання суд не повідомив, відзиву не подав. Тому суд у відповідності до статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно заповіту від 08.11.2011, складеного ОСОБА_4 , належну їй земельну ділянку площею 2,91 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хмелівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області і належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР№036199 виданого 18.08.2003, вона заповіла ОСОБА_1 (а.с. 8).

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.03.2021, виданого повторно Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м.Івано-Франківськ), свідчить про те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Хмелівка Теребовлянського району Тернопільської області (а.с.9).

Згідно відповіді Теребовлянської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.03.2024 № 169/01-16 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 наявна спадкова справа №6/2017 за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 , інші спадкоємці не звертались (а.с.30).

До спірних правовідносин, що виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, суд застосовує наступні правові норми.

Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, відсутність по місцю постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17.

Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та має право на спадкування, однак із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріуса не зверталася та пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Обставини, на які покликається позивач як на причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважними, оскільки такі пов`язані з об`єктивними труднощами для неї на вчинення цих дій.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 1217, 1218, 1223, 1233, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Теребовлянська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Теребовлянська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: вул. Кн.Василька, 108, м. Теребовля, Тернопільська обл.

Повний текст рішення суду складено 24.06.2024.

Суддя А.В.Мельник