Справа №938/245/24
Провадження № 2-о/938/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Атаманюка Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Верховинська селищна рада Верховинського району Івано-Франківської області, приватний нотаріус Верховинського нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше п`яти років, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області до заінтересованих осіб: Верховинська селищна рада Верховинського району Івано-Франківської області, приватний нотаріус Верховинського нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна зі заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше п`яти років з ОСОБА_2 , а саме з 26.11.1996 року і до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

Заяву обгрунтовує тим, що вона з 1978 року працювала у Верховинському лісокомбінаті. В 1981 році їй згідно з ордером надали у користування однокімнатну квартиру по АДРЕСА_2 , в якій вона проживала зі своїми старшим сином, ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 1984 році народила молодшого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також з липня 1984 року з нею почала проживати малолітня племінниця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки її матір, яка була сестрою заявника,- ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно з постановою адміністрації та профспілкового комітету Верховинського лісокомбінату від 14.03.1988 року заявнику до однокімнатної квартири додали дві суміжні кімнати і з того часу її квартира стала трьохкімнатною. В 1991 році вона познайомилась із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з яким у подальшому почали проживати однією сім`єю як чоловік і дружина у її квартирі. В 1996 році у селищі Верховина проходив процес приватизації житла, під час якого була приватизована квартира, в якій вони проживали. Відповідно до діючого на той час законодавства право власності на квартиру оформлено в рівних частках по 1/4 на всіх осіб, які проживали в цій квартирі, тобто на заявника, її цивільного чоловіка та неповнолітніх сина і племінницю, про що видано свідоцтво на право власності № НОМЕР_1 від 06.05.1996 року. З того часу однією сім`єю із ОСОБА_2 вони прожили в квартирі до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 . Вона вважається такою, що прийняла дану спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З приводу документального оформлення цієї спадщини нотаріусом було роз`яснено, що вона зможе реалізувати право на спадкування, як спадкоємець четвертої черги за законом, як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сім?єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини у разі встановлення цього факту в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має. Із ОСОБА_2 вони вели спільно господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, фактично виконували права та обов`язки подружжя, разом проживаючи в цій квартирі з 26.11.1996 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її син ОСОБА_6 та племінниця ОСОБА_4 , які по документах є співвласниками по 1/4 частки квартири, більше 10 років не проживають в квартирі. Племінниця виїхала з України в 2008 році в російську федерацію і на даний час місце її перебування невідоме, а син виїхав з України в російську федерацію в 2014 році, пішов там в ченці, знаходиться в одному з монастирів, однак конкретне місце його проживання також невідоме.

Ухвалою суду від 22.03.2024 року дана заява прийнята до провадження, призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник у судовому засідання суду пояснила, що з ОСОБА_2 не був офіційно одруженим ні з нею, ні з іншою жінкою. Дітей у нього не було. Батько ОСОБА_2 помер у 1999 році, а мати коли він був у 6 класі. Вони жили однією сім`єю з ОСОБА_2 з 1996 року по день його смерті. Похованням ОСОБА_2 займалася вона та її старший син.

Заінтересовані особи - Верховинська селищна рада Верховинського району Івано-Франківської області, приватний нотаріус Верховинського нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна про дату, час та місце розгяду даної справи повідомлені належним чином (а.с. 54, 56), від представника Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області поступила заява про не заперечення щодо ухвалення рішення про задоволення вимог заявника (а.с. 36-37) та проведення розгляду справи без участі представника (а.с.60).

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні вказала, що проживає по АДРЕСА_1 , заявник є її свекрухою. Вона проживає у заявника з 1997 року - з часу одруження з її сином - ОСОБА_8 . На той момент в квартирі проживав ОСОБА_2 , де він жив до моменту своєї смерті. Їй, тобто свідку, відомо, що ОСОБА_2 є чоловіком заявника, з яким вони вели спільне господарство. Похованням ОСОБА_2 здійснювала заявник.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначила, що вона є сусідкою заявника. ОСОБА_10 , тобто ОСОБА_2 , колись із заявником жили разом в одній квартирі як сім?я, вели спільне господарство, разом виховували дітей - ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 .

Вислухавши пояснення заявника, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, суд прийшов до такого висновку.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: с.Чорна Річка Верховинського району Івано-Франківської області з 26.06.2012 року, а до цього часу її зареєстрованою адресою місця проживання була квартира АДРЕСА_3 (а.с. 6-7).

ОСОБА_1 видано ордер №19 на підставі спільної постанови адміністрації і заводського комітету профсоюзу Верховинського лісокомбінату на право зняття однієї кімнати в будинку АДРЕСА_2 (а.с.12).

На підставі постанови адміністрації та профспілкового комітету Верховинського лісокомбінату від 14.03.1988 року заявнику- ОСОБА_1 надано квартиру по АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Із свідоцтва про право власності на житло від 06.05.1996 року, виданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації (а.с. 11) вбачається, що квартира , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно на праві спільної власності належить ОСОБА_1 та членам її сім?ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .

Відповідно до виписки з інвентаризаційнтх матеріалів №3450 обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (а.с. 17), згідно з архівних даних у АДРЕСА_1 зареєстровано право власності в реєстровій книзі №4 під реєстровим номером 550 приватна спільна часткова власність за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис 87 відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про смерть від 30.11.2004 року(а.с. 8).

Згідно з довідками, виданими виконкомом Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області від 26.02.2024 року №499, №500 ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 26.11.1996 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 і вели спільне господарство; після смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину ОСОБА_1 , яка вступила в управління майном, оскільки вони проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу більше п?яти років до часу відкриття спадщини і вели спільне господарство.

Актом обстеження матеріально- побутових умов ОСОБА_1 від 26.02.2024 року встановлено, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_3 , де зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які фактично відсутні в квартирі понад 10 років, а також встановлено, що ОСОБА_13 проживала однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 26.11.1996 року, до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство.

Як вбачається з листів Верховинської державної нотаріальної контори (нотаріус Павлюк І.І.) та приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкові справи не заводилися (а.с. 35,57).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

У ст.3 СК України закріплено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 21 вищевказаної постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи всі зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з веденням спільного побуту більше п`яти років заявником доведений, наданими нею доказами.

Даний факт має юридичне значення для ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.293-294,315,319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше п`яти років з ОСОБА_2 , а саме з 26.11.1996 року і до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я учасників справи, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Верховинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 18.10.1996 року, зареєстрована адреса проживання: с. Чорна Річка Верховинського району Івано-Франківської області, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Верховинська селищна рада Верховинського району Івано-Франківської області, , адреса місця знаходження: селище Верховина, вул. І.Франка, 3 Верховинського району Івано-Франківської області;

приватний нотаріус Верховинського нотаріального округу Мартищук О.Я., адреса місця знаходження: вул. Незалежності, 11 селище Верховина Івано-Франківської області.

Суддя Наталія ЧЕКАН