Справа №:755/3107/24
Провадження № 2/755/2922/24
"29" травня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
Головуючого судді - Хромової О.О.
при секретарі - Бовкун М.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.
На обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб, який між сторонами зареєстрований
02 жовтня 1999 року Виконкомом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, за актовим записом № 6, розірвано 12 листопада 2012 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час вже є повнолітньою, проте перебуває на утриманні позивача, та є студенткою першого курсу денної форми навчання Факультету аеронавігації, електроніки та телекомунікацій Національного авіаційного університету. Позивач зазначає, що не в змозі самостійно забезпечити доньці належний рівень життя, що необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, а відповідач в свою чергу офіційно працевлаштований та може матеріально допомагати доньці.
Враховуючи, що повнолітня донька сторін, яка продовжує навчання, не має можливості працевлаштуватись та утримувати себе самостійно, а також те, що відповідач відмовляється добровільно надавати доньці матеріальну допомогу на навчання, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилась, 29 травня 2024 року представник позивача - адвокат Малюга В.М., подав заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками неодноразово направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача. 26 квітня 2024 року вказані судові документи були отримані за адресою місця реєстрації ОСОБА_2 про, що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.
Строки для подання відзиву закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем докази є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, як це передбачено статтею 279 ЦПК України.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 216, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА від 25 травня 2020 року № 49582519 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою зареєстрована також позивач ОСОБА_1 , що підтверджується відповіддю від 22 лютого 2024 року № 461090 з Єдиного державного демографічного реєстру.
Станом на дату звернення позивача до суду, донька сторін - ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття.
Відповідно до довідки від 09 січня 2024 року № 22/0009 ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання Факультету аеронавігації, електроніки та телекомунікацій Національного авіаційного університету. Строк навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Вказане підтверджується також наявною в матеріалах справи копією студентського квитка ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 виданого Національним авіаційним університетом.
Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.
Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення
23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснено в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня
2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, провадження
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення коштів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в вищому навчальному закладі освіти, що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та достатніми письмовими доказами.
У довідці навчального закладу зазначено, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студентів офіційно працювати та отримувати доходи, а отже донька об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє можливості повнолітніх дітей працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17 суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
В той же час, враховуючи положення статті 182 СК України, суд приймає до уваги працездатний вік відповідача та відсутність у матеріалах справи будь-яких документально підтверджених доказів про незадовільний стан його здоров`я.
Будь-яких даних, які б свідчили про те, що відповідач не має матеріальної можливості допомагати своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання, матеріали справи також не містять.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання до 30 червня 2027 року, в разі продовження такого навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, що буде відповідати інтересам сторін та дитини.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 19 лютого 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання - 30 червня 2027 року, але не більше ніж до досягнення
23-х років (у разі продовження навчання).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Згідно із статтею 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись статтями 182, 198, 199, 200 СК України, статтями
4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі
1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 19 лютого 2024 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2027 року, а у разі продовження навчання - не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі
1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).
Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду виготовлено 29 травня 2024 року.

Суддя О.О.Хромова