Справа № 148/1650/21
Провадження №2/148/16/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 червня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря: Немирівської Ю.А., Собко О.В.,

Семенової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, за участі: представника позивача ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 замінено первісного позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" на його правонаступника Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у цивільній справі № 148/1650/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 27.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № .

Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 30.03.2015, затверджені Протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ЦФР» № 177 від 30.03.2015, у яких міститься інформація про умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР»; форма акцепту, у складі таких додатків до зазначених умов: форма «заява про приєднання», форма «заяви на отримання кредиту» становлять кредитний договір.

Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР» є публічною пропозицією ТОВ «ФК`ЦФР» укласти кредитний договір (отримати інші послуги).

Кредитний договір укладається шляхом приєднання Позичальника до цих умов. Приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним кредитного договору.

Відповідно до умов Кредитного договору, Кредитодавець зобов?язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 169 742 грн, строком на 36 місяців на будь-які законні цілі, на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов?язується своєчасно погашати кредит, сплачувати проценту ставку за користування кредитом відповідно до Заяви на отримання кредиту № від 27.01.2016.

Відповідно до п. 3 Заяви на отримання кредиту, Позичальник доручив ТОВ «ФК» «ЦФР» перерахувати, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів:

-Переказ до запитання на користь ОСОБА_1 у сумі: 150000грн;

-???Страховий платіж у сумі: 400 грн;

-???Страховій платіж у сумі: 15892,20 грн;

-Пакет послуг «Охоронець Кредит Маркет 36» за рахунок кредиту НОМЕР_1 від 27.01.2016, у сумі: 450 грн.

Для забезпечення належного виконання зобов?язань, які виникають з Кредитного договору № від 27.01.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , 27.01.2016 укладено Договори застави, зареєстровані за № 34 та № 35.

Відповідно до п. 1.2. Договору застави № 34, предметом застави є рухоме майно: автомобіль ГАЗ, модель 3309, тип - спеціалізований вантажний цистерна харчова, що зареєстрований Центр 0544 - 03.12.2015, рік випуску автомобіля - 2007, шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В., зареєстровано в реєстрі за № 34.

Згідно п. 1.2. Договору застави № 35, предметом застави є рухоме майно: автомобіль ГА3, модель 3309, тип - спеціалізований вантажний цистерна харчова, що зареєстрований Центр 0544 - 03.12.2015, рік випуску автомобіля - 2008, шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В., зареєстровано в реєстрі за № 35.

Відповідно до п. 1.1 Договору застави № 34 та № 35, ці Договори забезпечують виконання зобов?язання Заставодавця та вимог ТОВ «ФК «ЦФР», які виникають з Кредитного договору № від 27.01.2016, укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, на отримання кредиту, а також зобов?язання з відшкодування збитків та сплати пені і неустойки.

Згідно п. 1.4. Договору застави № 34, заставна вартість Предмету застави 130000 грн.

Відповідно до п. 1.4. Договору застави № 35, заставна вартість Предмету застави 145000 грн.

Відповідно до п. 1.7. Договору застави № 34 та № 35 на строк дії цього Договору Предмет застави залишається у володінні Заставодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов?язок позичальник повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частин позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Позичальник своїх зобов?язань за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.04.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЦФР» становить у розмірі 369508,56 грн, що складається із: 150636,89 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 39693,33 грн прострочена заборгованість за річними процентами; 123191,61 грн прострочена заборгованість за щомісячними процентами; 55986,73 грн заборгованість за штрафом/пенею;

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом Станіславом Олександровичем на підставі заяви вчинено виконавчий напис № 54 та № 55 від 18.01.2018, на Договори застави № 34 та № 35 від 27.01.2016.

Відповідно до Виконавчого напису № 54 та № 55, ОСОБА_3 запропоновано звернути стягнення з Предметів застави за період із 27.01.2016 по 19.09.2017. За рахунок коштів, отриманих від реалізації Предметів застави ОСОБА_3 запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» у розмірі 280748,68 грн, з яких: повернення кредиту - 150636,89 грн; внесення плати за щомісячною процентною ставкою - 56778,97 грн; внесення плати за річною процентною ставкою - 19946,09 грн; сплата пені - 50386,73 грн; сума витрат, які пов?язані з примусовим стягненням боргу і передбачені п. 2.1.7 договорів застави № 34 та № 35 (послуги нотаріуса при вчиненні виконавчого напису № 54 та № 55) - 3000 грн.

Також, 04.04.2018 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем відкрито виконавче провадження № 56124763 та № 56124806, на підставі виконавчих написів № 54 та № 55, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О.

Проте, починаючи від 04.04.2018 предмети застави, які перебували у розшуку на підставі виконавчих написів № 54 та № 55 так і не були знайдені, а тому на них не могло бути звернено стягнення для задоволення вимог Кредитора, тому виконавчі провадження № 56124763 та № 56124806 були завершені.

У зв`язку із вищевикладеним, представник позивача просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача, заборгованість за кредитним договором № від 27.01.2016 у розмірі 369508,56 грн, та витрати зі сплати судового збору у розмірі 5542,63 грн.

Від представника відповідача адвоката Мишковської Т.,М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким мотивований наступним.

По-перше, спірні правовідносини виникли із виконання умов кредитного договору від 27.01.2016 за № укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 .

Договір укладено шляхом підпису Заяви №, за умовами якої сума кредиту становить 169742,20 грн, строком на 36 місяців, тобто до 31.01.2019.

Для забезпечення виконання зобов`язання перед фінустановою, 27.01.2016 укладено 2 договори застави, які посвідчені приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В., за умовами яких ОСОБА_1 передав у заставу наступні автомобілі:

- автомобіль ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна харчова цистерна, рік випуску 2007, ДН - АВ 9302 СН.

- автомобіль ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна харчова цистерна, рік випуску 2008, ДН - АВ 4885 СН.

Позичальник допустив утворення заборгованості.

У подальшому, 18.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. вчинено виконавчий напис (номер в реєстрі 54), з якого вбачається, що кредитор скористався своїм правом дострокового стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна харчова цистерна, рік випуску 2007, ДН - НОМЕР_6 .

За виконавчим написом передбачено, що звернення стягнення здійснюється в рахунок погашення заборгованості за кредитом в загальному розмірі 280748,68 грн, з яких:

- повернення кредиту - 150 636,89 грн.;

- внесення плати за щомісячною процентною ставкою - 56778,98 грн;

- внесення плати за річною процентною ставкою - 19946,09 грн;

- сплата пені - 50386,73 грн.

- сума витрат на вчинення виконавчого напису - 3000 грн.

Строк за який проводиться стягнення - 27.01.2016 - 19.09.2017.

Крім того, 18.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. вчинено виконавчий напис (номер в реєстрі 55), з якого вбачається, що кредитор скористався своїм правом дострокового стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна харчова цистерна, рік випуску 2008, ДН - НОМЕР_7 .

За виконавчим написом №55 також передбачено, що звернення стягнення здійснюється в рахунок погашення заборгованості за кредитом в загальному розмірі 280748,68 грн, з яких:

- повернення кредиту - 150 636,89 грн;

- внесення плати за щомісячною процентною ставкою - 56 778,98 грн;

- внесення плати за річною процентною ставкою - 19 946,09 грн;

- сплата пені - 50 386,73 грн;

- сума витрат на вчинення виконавчого напису - 3000 грн.

Строк за який проводиться стягнення - 27.01.2016 - 19.09.2017.

Викладеним доводиться те, що 18.01.2018 кредитор звернувся до приватного нотаріуса і скористався своїм правом на стягнення боргу за кредитом у повному розмірі, шляхом вчинення виконавчих написів нотаріуса.

Таким чином, звертаючись з позовом у жовтня 2021 року, кредитор ставить питання про стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 01.04.2021, в загальному розмірі 369508,56 грн, з яких:

- повернення кредиту - 150 636,89 грн;

- прострочена заборгованість за річними процентами - 39693,33 грн;

- прострочена заборгованість за щомісячними процентами - 123191,61 грн;

- пеня - 55 986,73 грн.

Проте, вчинення 18.01.2018 року виконавчих написів за якими звернуто стягнення на предмети застави в рахунок погашення всієї суми боргу за тілом - 150 636,89 грн., та процентів і пені, які були нараховані станом на 19.09.2017 року, свідчить про те, що кредитор скористався своїм правом на дострокове повне повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що потягло зміну строку виконання основного зобов`язання.

Наявність виконавчого напису нотаріуса про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, незалежно від виконання його боржником, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, і у такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору (правова позиція ВС від 09.12.2019 у справі №357/5125/16-ц)

Таким чином, кредитор втратив право нараховувати проценти після 31.01.2018, а відтак нарахування процентів за період з лютого 2018 року по час подання позову є незаконним.

Правовий висновок викладено у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц, по якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

По-друге, зважаючи на викладене, оскільки Кредитором змінено строк повернення кредиту із 31.01.2019 на 18.01.2018, то трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України до основної і похідної вимог станом на дату подачі даного позову сплив, виходячи з наступного.

Як слідує з розрахунку заборгованості, що доданий до позову, борг за тілом кредиту, який заявлено до стягнення, виник 01.07.2016. З викладеного слідує, що у банку виникло право на позов з моменту виникнення простроченої заборгованості, тобто з 01.07.2016.

У подальшому, 18.01.2018 кредитор взагалі змінив строк кредитування та звернув стягнення на предмети застави у рахунок погашення всього боргу.

Також представник відповідача зазначає, що строк позовної давності не переривався, боржник не вчиняв дій, що могли б свідчити про визнання ним свого обов`язку, зокрема не знімав кошти з кредитного рахунку та не здійснював платежів на погашення заборгованості, зокрема з 01.11.2016 жодних платежів ні по тілу, ні по процентам чи пені нарахованим за даним кредитом позичальник не сплачував.

Оскільки, з 2016 позивач не звертався до суду за захистом свого порушеного права, більше того у січні 2018 року змінив термін кредитування, то на момент подання позовної заяви - жовтень 2021 року, сплив строк позовної давності за даними вимогами, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Тому представник відповідача, просить суд вважати, що даним відзивом відповідач заявляє про застосування наслідків спливу строку позовної давності до правовідносин, що виникли з виконання умов кредитного договору від 27.01.2016 за № укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 .

Від представника позивача адвоката Павленко С.В. надійшла відповідь на відзив, яка мотивована таким.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. на підставі заяви вчинено виконавчі написи № 54 та № 55 від 18.01.2018, на Договорах застави № 34 та № 35 від 27.01.2016.

Відповідно до Виконавчих написів № 54 та № 55, ОСОБА_3 запропоновано звернути стягнення на Предмети застави за період із 27.01.2016 по 19.09.2017. За рахунок коштів, отриманих від реалізації Предметів застави ОСОБА_3 запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» у розмірі 280748, 68 грн, з яких: повернення кредиту 150 636,89 грн; внесення плати за щомісячною процентною ставкою 56 778,97 грн; внесення плати за річною процентною ставкою 19 946,09 грн.; сплата пені 50 386,73 грн; сума витрат, які пов`язані з примусовим стягненням боргу і передбачені п. 2.1.7 договорів застави № 34 та № 35 (послуги нотаріуса при вчиненні виконавчого напису № 54 та № 55) 3000 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем, 04.04.2018 відкрито виконавче провадження № 56124763 та № 56124806, на підставі виконавчих написів № 54 та № 55. Але, починаючи від 04.04.2018 предмети застави, які перебували у розшуку на підставі виконавчих написів №54 та № 55, так і не були знайдені, а тому на них не могло бути звернено стягнення для задоволення вимог Кредитора, тому виконавчі провадження № 56124763 та № 56124806 були завершені, а Кредитор звернувся із позовом до суду про стягнення заборгованості відповідно до наданого чинним законодавством права.

Щодо посилання відповідача на положення правової позиції Верховного суду яка викладена у Постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 по справі 357/5125/16, можна зазначити наступне.

Щодо нарахування процентів за кредитним договором, представник позивача вважає, що твердження відповідача щодо неправомірності нарахування процентів після 31.01.2018 є необґрунтованим, так як нарахування відбувались відповідно до умов Договору, бо договірні відносини не були достроково припинені.

Щодо строку позовної давності, представник позивача вважає, відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Термін позовної давності збільшено у публічній частині Договору (Умови отримання кредитів та інших послуг) п.7.2. ч. 7 Умов отримання кредитів та інших послуг «Вирішення спорів», термін позовної давності щодо вимог Кредитора, що виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років.

Отже, позивачем дотримано терміну позовної давності при поданні позовної заяви щодо вимог Кредитора, що виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним.

Щодо визнання боржником свого обов`язку, представник позивача вважає, що відповідно до Заяви на отримання кредиту № від 27.01.2016, Позичальник власноручним підписом підтверджує, що умови кредитного договору, зокрема умови про сукупну вартість кредиту/кредитів йому роз`яснені та зрозумілі, що він ознайомився із кредитним договором до його укладення і згоден із усіма його умовами; свій примірник цієї заяви отримав, умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» згоден отримати шляхом роздрукування з веб-сайта кредитодавця https://kreditmarket.ua. Також, Позичальник підписавши Заяву на отримання кредиту № від 27.01.2016, та заяву про приєднання до Договору зобов`язався виконувати кредитний договір і регулярно ознайомлюватися з його змінами на зазначеному веб-сайті.

Для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору № від 27.01.2016, між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , 27.01.2016 укладено Договори застави, зареєстровані за № 34 та № 35.

Відповідно до п. 1.1 Договору застави № 34 та № 35, ці Договори забезпечують виконання зобов`язання Заставодавця та вимог ТОВ «ФК«ЦФР», які виникають з Кредитного договору № , від 27.01.2016р., укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, на отримання кредиту, а також зобов`язання з відшкодування збитків та сплати пені і неустойки. Тобто, договір застави є похідним договором, який забезпечує виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Отже, Позичальник повністю усвідомлював характер своїх дій, був належним чином ознайомлений із умовами кредитного договору та похідного із ним договору застави.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилася, подала клопотання про проведення судового засідання за її відсутності, просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

У судовому засідання представник відповідача адвокат Мишковська Т.М. підтримала свій відзив та зазначила, що оскільки кредитором змінено строк повернення кредиту із 31.01.2019 на 18.01.2018, то трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України до основної і похідної вимог станом на дату подачі даного позову сплив, виходячи з наступного.

Як слідує з розрахунку заборгованості, що доданий до позову, борг за тілом кредиту, який заявлено до стягнення, виник 01.07.2016. З викладеного слідує, що у банку виникло право на позов з моменту виникнення простроченої заборгованості, тобто з 01.07.2016 р.

У подальшому, 18.01.2018 кредитор взагалі змінив строк кредитування та звернув стягнення на предмети застави у рахунок погашення всього боргу.

Також представник відповідача зазначає, що строк позовної давності не переривався, боржник не вчиняв дій, що могли б свідчити про визнання ним свого обов`язку, зокрема не знімав кошти з кредитного рахунку та не здійснював платежів на погашення заборгованості, зокрема з 01.11.2016 жодних платежів ні по тілу, ні по процентам чи пені нарахованим за даним кредитом позичальник не сплачував.

Оскільки з 2016 позивач не звертався до суду за захистом свого порушеного права, більше того у січні 2018 року змінив термін кредитування, то на момент подання позовної заяви - жовтень 2021 року, сплив строк позовної давності за даними вимогами, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Тому представник відповідача, просить суд застосувати наслідків спливу строку позовної давності до правовідносин, що виникли з виконання умов кредитного договору від 27.01.2016 за № укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063), відповідач ОСОБА_1 подав до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заяву № від 27.01.2016 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», підписанням якої підтвердив згоду, що дана заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від даного товариства становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем ОСОБА_1 як позичальником, а також те, що він отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 11).

Згідно заяви № від 27.01.2016 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», сумою кредиту ОСОБА_1 є кошти в розмірі 169742,20 грн., дата надання кредиту 27.01.2016; вбачається, що кредит надається на 36 місяців; також, в даній заяві зазначається про вид зобов`язання, сукупна вартість кредиту, база нарахування та її розмір. Також, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» вищевказаним договором, доручено перерахувати грошові кошти у розмірі 150000 грн на рахунок ПАТ «ВіЕс Банк» грошові кошти, за надання кредиту № від 27.01.2016; перерахувати на рахунок ПАТ «Страхова компанія «ТАС» грошові кошти у розмірі 400 грн., - за страховий платіж; перерахувати на рахунок ПАТ «Страхова компанія «ТАС» грошові кошти у розмірі 15892,20 грн., - оплату страхового платежу за договором страхування № від 27.01.2016 та перерахувати на рахунок ТОВ «майСейфеті» грошові кошти у розмірі 450 грн, - оплату за пакет послуг «Охоронець Кредит Маркет 12» за рахунок кредиту НОМЕР_1 від 27.01.2016 (а.с. 12, 13).

Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (в редакції від 30.03.2015), умови разом із заявою про приєднання і заявою про отримання кредиту становлять кредитний договір (а.с. 17-20).

Також, даним договором встановлено Графік платежів за вищевказаним укладеним кредитним договором (а.с. 14).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 27.01.2016, встановлено, що заборгованість відповідача становить 369508,56 грн., що складається із: простроченої заборгованості за тілом кредиту 150636,89 грн.; прострочена заборгованість за річними процентами 39693,33 грн.; прострочена заборгованість за щомісячними процентами 123191,61 грн; заборгованість за штрафом/пенею 55986,73 грн. (а.с. 9, 10).

Згідно Договору застави від 27.01.2016 посвідченого приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В., заставодавець ОСОБА_1 передає на забезпечення виконання позичальником (заставодержателю - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») за кредитним договором № від 27.01.2016, наступне майно: автомобіль ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна цистерна харчова, що зареєстрований Центр 0544, 03.12.2015, рік випуску автомобіля 2007, шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_6 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , виданого 03.12.2015 Центром 0544; заставна вартість предмету застави складає 130000 грн. (а.с. 21-24).

Відповідно до Договору застави від 27.01.2016 посвідченого приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В., заставодавець ОСОБА_1 передає на забезпечення виконання позичальником (заставодержателю - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») за кредитним договором № від 27.01.2016, наступне майно: автомобіль ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна цистерна харчова, що зареєстрований Центр 0544, 30.12.2015, рік випуску автомобіля 2008, шасі № НОМЕР_9 , реєстраційний № НОМЕР_7 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , виданого 30.12.2015 Центром 0544; заставна вартість предмету застави складає 145000 грн. (а.с. 25-28).

Згідно Виконавчих написів № 54 та № 55, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. запропоновано звернути стягнення з Предметів застави за період із 27.01.2016 по 19.09.2017. За рахунок коштів, отриманих від реалізації Предметів застави ОСОБА_3 запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» у розмірі 280748,68 грн, з яких: повернення кредиту - 150636,89 грн; внесення плати за щомісячною процентною ставкою - 56778,97 грн; внесення плати за річною процентною ставкою - 19946,09 грн; сплата пені - 50386,73 грн; сума витрат, які пов?язані з примусовим стягненням боргу і передбачені п. 2.1.7 договорів застави № 34 та № 35 (послуги нотаріуса при вчиненні виконавчого напису № 54 та № 55) - 3000 грн (а.с. 29-32).

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. 04.04.2018 відкрито виконавче провадження № 56124806, на підставі виконавчого напису № 54, про звернення стягнення на підставі договору застави № 34 від 27.01.2016 на автомобіль ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна цистерна харчова, що зареєстрований Центр 0544, 03.12.2015, рік випуску автомобіля 2007, шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_6 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , виданого 03.12.2015 Центром 0544 (а.с. 33).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С., ВП №56124806 від 04.04.2018, оголошено в розшук транспортний засіб - ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна цистерна харчова, що зареєстрований Центр 0544, 03.12.2015, рік випуску автомобіля 2007, шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_6 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 34).

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С., ВП №56124806 від 12.11.2020, виконавчий напис № 54 виданий 18.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 35).

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. 04.04.2018 відкрито виконавче провадження № 56124763, на підставі виконавчого напису № 55, про звернення стягнення на підставі договору застави № 35 від 27.01.2016 на автомобіль ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна цистерна харчова, рік випуску автомобіля 2008, шасі № НОМЕР_9 , реєстраційний № НОМЕР_7 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 36).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С., ВП № 56124763 від 04.04.2018, оголошено в розшук транспортний засіб - ГАЗ модель - 3309, тип - Спеціалізована вантажна цистерна харчова, рік випуску автомобіля 2008, шасі № НОМЕР_9 , реєстраційний № НОМЕР_7 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 37).

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С., ВП №56124763 від 14.08.2019, виконавчий напис № 55 виданий 18.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 38).

Відповідно до платіжного доручення № 174246255 від 27.01.2016, ТОВ «ФК «ЦФР» перерахували на рахунок ПАТ «ВіЕс Банк» 150 000 грн, призначення платежу: переказ до запитання на користь ОСОБА_1 , надання кредиту № від 27.01.2016 (а.с. 238).

Згідно платіжного доручення № 174246256 від 27.01.2016, ТОВ «ФК «ЦФР» перерахували на рахунок АТ «СК «ТАС» 400 грн, призначення платежу: ОСОБА_1 , страховий платіж (а.с. 239).

Відповідно до Витягу з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» за 27.01.2016 сума страховки 15892,20 грн - ОСОБА_1 (а.с. 241).

Згідно Витягу з реєстру пакету послуг ТОВ «МАЙСЕЙФЕТІ» за 27.01.2016 сума страховки 450 грн - ОСОБА_1 (а.с. 242).

Відповідно до Виписки з особового рахунка за кредитним договором № від 27.01.2016, станом на 21.10.2022 заборгованість не погашена та складає 369508,56 грн (а.с. 248).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При цьому законодавством визначено декілька наслідків невідповідності правочину нормам актів цивільного законодавства: недійсність правочину або його нікчемність у випадках, визначених законом (стаття 215 ЦК України).

За положеннями частини другої статті 215 ЦК України, правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається.

Зазначені положення законодавства поширюються як на договори як вид правочинів загалом, так і на окремі положення певних видів договорів, зокрема договорів кредиту.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10.06.2017.

За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1056-1 ЦПК України у редакції, чинній на час укладення кредитного договору, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У договорі кредиту встановлено фіксовану процентну ставку в розмірі 14,99 % річних від суми боргу за кредитом (від суми залишку кредиту). Натомість щомісячні проценти, визначені пунктом 3.3.2 умов та правил отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень»», як такі, що обчислюються від суми кредиту та нараховуються щомісячно, за своїм змістом фактично є комісією за обслуговування кредиту.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 27.01.2016, а відповідач, в свою чергу, отримав кредитні кошти та не повернув їх у встановлений договором строк.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд дійшов до висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Так відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтями 257, 258 ЦК України, встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною п`ятою статті 261 ЦК України установлено, що перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг позовної давності щодо вимог кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Тобто обов`язок позичальника достроково повернути суму позики, що залишилась та сплатити проценти виникає лише у разі пред`явлення відповідної вимоги позикодавцем.

Уразі відсутності такої вимоги застосуванню підлягають загальні норми щодо строку виконання зобов`язання.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що в межах строку дії кредитного договору ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» не зверталось до ОСОБА_1 з вимогою про дострокове повернення усієї суми кредиту, що залишилась та сплати процентів. Строк дії договору кредиту установлено в 36 місяців, з визначенням останнього платежу 31.01.2019, з позовом ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» звернулось 14.09.2021, тому вимоги про стягнення тіла кредиту та процентів за користування ним (щомісячних платежів), в межах трьох років, що передували зверненню з позовом, пред`явлені в межах строку позовної давності.

Таким чином, оскільки вимоги про стягнення тіла кредиту та процентів з 01.10.2018 по 31.01.2019 заявлено в межах строку позовної давності, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір основного зобов`язання за кредитом (тіло кредиту і проценти) з 01.10.2018 до 31.01.2019 (закінчення строку дії договору кредиту) відповідно до графіку платежів: 28389,48 грн (5538,34 грн + 5607,53 грн + 5684,75 грн + 5734,15 грн + 5824,71 грн) - борг за тілом кредиту; 1075,06 грн (354,64 грн + 285,45 грн+ 208,23 грн + 158,83 грн + 67,91 грн) - річні проценти, всього - 60551,02 грн.

Щодо вимоги про стягнення неустойки (штраф/пеня), суд виходить до наступного.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

У заяві на отримання кредиту від 27.01.2016 сторони визначили пеню в розмірі 0,3 % від загальної суми прострочення, а тому вона повинна нараховуватись наступним чином: 60551,02 грн - сума основного боргу в межах позовної давності * 0,3 % * 365 днів = 31086,48 грн.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, що призвело до виникнення у нього перед позивачем заборгованості, яка обгрунтована позивачем, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та з відповідача слід стягнути заборгованість на користь позивача з 01.10.2018 по 31.01.2019 в межах строку позовної давності, в загальній сумі 60551,02 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: сплачена за подання позовної (розмір задоволених позовних вимог 60551,02 грн/369508,56 грн (ціна позову) * 5542,63 грн (сума судового збору, сплачена за подання позовної заяви) = 908,26 грн.

Керуючись ст. 256, 261, 267, 1046, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, Законом України «Про судовий збір», ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження якого, за адресою: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, , заборгованість за кредитним договором № від 27.01.2016 в розмірі 60551,02 грн (шістдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят одну гривню дві копійки), з яких: 28389,48 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 1075,06 грн сума заборгованості за річними процентами; 31086,48 грн заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження якого, за адресою: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, , судові витрати з оплати судового збору в сумі 908,26грн (дев`ятсот вісім гривень двадцять шість копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: