ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4027/24 Справа № 201/7473/23 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2023 року АТ Банк Кредит Дніпро звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог АТ Банк Кредит Дніпро посилалися на те, що 17 березня 2020 року між АТ Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 був укладений договір про встановлення кредитного ліміту №3327, відповідно до якого банк здійснював кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Кредит надавався шляхом зарахування кредиту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 , що підтверджується виписками по особовому рахунку. Згідно укладеного договору максимальний ліміт кредитної лінії не може перевищувати 1 000 000 грн., строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту, проте якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного ліміту жодна із сторін не заявить про зупинення строку дії кредитного ліміту, строк дії ліміту продовжується на той самий строк і на тих же умовах, що визначені в кредитному договорі, продовження строку може здійснюватися необмежену кількість разів. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість становить 48% річних, на прострочену заборгованість 56% річних, пільговий період користування кредитом 67 днів, процента ставка на період дії пільгового періоду 0,01%, реальна річна процента ставка 58,89% річних, загальна вартість кредиту 1480428 грн. 89 коп. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти на поточний рахунок позичальника, однак відповідачка в порушення умов договору, допустила прострочення виконання зобов`язань по поверненню суми використаних кредитних коштів в межах кредитного ліміту, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого, виникла заборгованість, яка станом на 18 травня 2023 року становить 512963 грн. 04 коп., з яких: 239 418 грн. 67 коп. - залишок строкового кредиту; 59 581 грн. 33 коп. залишок простроченого кредиту, 12582 грн.58 коп. - залишок нарахованих строкових процентів, 201380 грн. 46 коп. - залишок прострочених процентів. На підставі викладеного АТ Банк Кредит Дніпро просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про встановлення кредитного ліміту №3327 від 17 березня 2020 року у сумі 512963 грн. 04 коп., з яких: 239418 грн. 67 коп. - залишок строкового кредиту; 59581 грн. 33 коп. залишок простроченого кредиту, 12582 грн. 58 коп. - залишок нарахованих строкових процентів, 201380 грн. 46 коп. - залишок прострочених процентів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2024 року задоволено позовні вимоги АТ Банк Кредит Дніпро. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Банк Кредит Дніпро заборгованість за договором про встановлення кредитного ліміту №3327 від 17 березня 2020 року станом на 18 травня 2023 року у розмірі 512 963 грн. 04 коп. з яких: 239 418 грн. 67 коп. - залишок строкового кредиту; 59 581 грн. 33 коп. залишок простроченого кредиту, 12 582 грн.58 коп. залишок нарахованих строкових відсотків, 201 380 грн.46 коп. - залишок прострочених відсотків. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Банк Кредит Дніпро судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 9 036 грн.45 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 22 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ Банк Кредит Дніпро, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.367 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Звернувшись до суду із вказаним позовом, АТ Банк Кредит Дніпро просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про встановлення кредитного ліміту №3327 від 17 березня 2020 року у сумі 512963 грн. 04 коп., з яких: 239418 грн. 67 коп. - залишок строкового кредиту; 59581 грн. 33 коп. залишок простроченого кредиту, 12582 грн. 58 коп. - залишок нарахованих строкових процентів, 201380 грн. 46 коп. - залишок прострочених процентів, а також судовий збір у розмірі 7694 грн. 45 коп., посилаючись на те, що 17 березня 2020 року між АТ Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 був укладений договір про встановлення кредитного ліміту №3327, відповідно до якого банк здійснював кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти на поточний рахунок позичальника, однак відповідачка в порушення умов договору, допустила прострочення виконання зобов`язань по поверненню суми використаних кредитних коштів в межах кредитного ліміту, сплати процентів за користування кредитом.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, у порушення норм процесуального права, оскільки рішення суду було ухвалено за відсутності відповідача ОСОБА_1 , яка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, та обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, і за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1. ст. 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1067 ЦК України, договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями пунктів 11, 4 ч. 1 ст.1 Закону України Про споживче кредитування визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

У справі встановлено, 13 березня 2020 року між АТ Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг №РКО-315454/13032020/0039, на підставі якого банк здійснює обслуговування поточних рахунків, в тому числі операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я клієнта. На підставі заяви клієнта та укладеного договору банківського рахунку, банк відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 з випуском платіжної кредитної карти Platinum Pay Pass (т.1 а.с.12).

Кредитна карта Platinum Pay Pass № НОМЕР_2 терміном дії до 31 січня 2023 року була отримана ОСОБА_1 про свідчить розписка клієнта (т.1 а.с.13).

17 березня 2020 року між АТ Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 був укладений договір про встановлення кредитного ліміту №3327, відповідно до якого банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта шляхом встановлення ліміту кредитної лінії, у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення, з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку (т.1 а.с.11).

Умовами укладеного договору визначено, що максимальний ліміт кредитної лінії не може перевищувати 1 000 000 грн., строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту, проте якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного ліміту жодна із сторін не заявить про зупинення строку дії кредитного ліміту, строк дії ліміту продовжується на той самий строк і на тих же умовах, що визначені в договорі, продовження строку може здійснюватися необмежену кількість разів.

Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість становить 48% річних, на прострочену заборгованість 56% річних, пільговий період користування кредитом 67 днів, процента ставка на період дії пільгового періоду 0,01%, реальна річна процента ставка 58,89% річних.

Загальна вартість кредиту 1 480 428 грн.89 коп.

Отже, з підписанням договору №3327 сторони в письмовій формі досягли згоди щодо істотних умов кредитування поточного рахунку.

Розмір максимального кредиту за відновлюваною кредитною лінією для клієнта ОСОБА_1 за рішенням банку було визначено у розмірі 299 000 грн. (т.1 а.с. 69).

З наданої банком виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, кредит банком надавався шляхом зарахування кредитних коштів у розмірі кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 , отже банк зобов`язання за договором №3327 шляхом надання послуги по кредитному обслуговуванню поточного рахунку клієнта ОСОБА_1 виконав відповідно до умов договору (т.1 а.с.18-66).

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі №456/3643/17 викладено висновок про те, що виписка по рахунку є належним доказом надання кредитних коштів.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, позичальник ОСОБА_1 має заборгованість за договором про встановлення кредитного ліміту №3327 від 17 березня 2020 року, яка утворилася станом на 18 травня 2023 року у розмірі 512963 грн. 04 коп., з яких: 239418 грн. 67 коп. - залишок строкового кредиту; 59581 грн. 33 коп. залишок простроченого кредиту, 12582 грн.58 коп. - залишок нарахованих строкових процентів, 201380 грн. 46 коп. - залишок прострочених процентів (т.1 а.с.16, 17).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року було витребувано у АТ Банк Кредит Дніпро докази: розрахунок заборгованості за договором про встановлення кредитного ліміту №3327 від 17 березня 2020 року, укладеного між АТ Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 , із зазначенням відсоткової ставки, на підставі якої нараховувалися відсотки за вказаним кредитним договором, станом на 18 травня 2023 року (т.1 а.с.241, 242).

На виконання ухвали суду від 16 квітня 2024 року про витребування доказів АТ Банк Кредит Дніпро надали витребувані судом докази, та із розрахунку заборгованості за договором про встановлення кредитного ліміту №3327 від 17 березня 2020 року, укладеного між АТ Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 , вбачається, відсоткова ставка, на підставі якої нараховувалися відсотки за вказаним кредитним договором становили 48%. У період з 01 квітня 2021 року по 30 листопада 2021 року банком нараховувалися відсотки за вказаним кредитним договором із застосування відсоткової ставки 0,01% (т.2 а.с.8-10).

Встановлено, відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ Банк Кредит Дніпро, не довела відсутність заборгованості.

Відповідність розрахунку банку та розміру заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку за період з 17 березня 2020 року по 18 травня 2023 року вбачається, у період з 20 березня 2020 року по 01 грудня 2021 року на поточний рахунок відповідача ОСОБА_1 банком зараховувалися кредитні коштів в межах розміру кредитного ліміту (відновлювана кредитна лінія) та відповідачем здійснювалося повернення кредитних коштів, сплата процентів (т.1 а.с.18-66).

З 02 грудня 2021 року відповідачем було також отримано кредитні кошти в межах розміру кредитного ліміту. Останнє погашення частини тіла кредиту та процентів відповідачкою було здійснено 11 лютого 2022 року (т.1 а.с.18-66).

Доказів на підтвердження того, що одна зі сторін договору до закінчення строку дії кредитного ліміту заявила про зупинення строку дії кредитного ліміту матеріали справи не містять.

З метою досудового врегулювання спору, банком на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено письмову вимогу про повернення кредиту від 12 квітня 2023 року з вимогою протягом 30 календарних днів погасити заборгованість за договором №3327 від 17 березня 2020 року. Відповідача попереджено, що в разі невиконання даної вимоги, банк застосує заходи примусового судового стягнення заборгованості (т.1 а.с.93-95).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), від 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16).

Таким чином, направивши позичальнику письмову вимогу від 12 квітня 2023 року про повернення кредиту протягом 30 календарних днів, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, тому банк мав право нараховувати передбачені договором проценти до - 12 травня 2023 року.

Відповідач ОСОБА_1 вимогу банку не виконала, заборгованість за договором №3327 від 17 березня 2020 року у добровільному порядку не сплатила.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 має заборгованість за договором №3327 від 17 березня 2020 року, що утворилася станом на 12 травня 2023 року у розмірі 512 963 грн. 04 коп., з яких: 239 418 грн. 67 коп. - залишок строкового кредиту; 59 581 грн. 33 коп. залишок простроченого кредиту, 12 582 грн.58 коп. - залишок нарахованих строкових процентів, 201 380 грн. 46 коп. - залишок прострочених процентів, яка нею добровільно не сплачується.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь АТ Банк Кредит Дніпро підлягає стягненню заборгованість за договором про встановлення кредитного ліміту №3327 від 17 березня 2020 року у сумі 512 963 грн. 04 коп., з яких: 239 418 грн. 67 коп. - залишок строкового кредиту; 59 581 грн. 33 коп. залишок простроченого кредиту, 12 582 грн. 58 коп. - залишок нарахованих строкових процентів, 201 380 грн. 46 коп. - залишок прострочених процентів.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позовних вимог банку, відсутності підстав задоволення позовних вимог банку спростовуються належними доказами у справі та є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог АТ Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 січня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро () заборгованість за договором про встановлення кредитного ліміту №3327 від 17 березня 2020 року, що утворилася станом на 12 травня 2023 року, у сумі 512 963 грн. 04 коп., з яких: 239 418 грн. 67 коп. - залишок строкового кредиту; 59 581 грн. 33 коп. залишок простроченого кредиту, 12 582 грн. 58 коп. - залишок нарахованих строкових процентів, 201 380 грн. 46 коп. - залишок прострочених процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро () судовий збір у розмірі 7 694 грн. 45 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова