Справа № 766/7182/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючогосудді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Дембіцької Е.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Харченко Дмитра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем №4839 від 24.01.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором у розмірі 40647,90грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис №4839 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором у розмірі 40647,90грн. Кредитний договір, укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» нотаріально не посвідчений. Вважає, що виконавчий напис є безпідставним, так як нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав, не переконався у безспірності грошової вимоги.

Ухвалою від 22.05.2024 року у справі відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову та заяву про зменшення витрати на правову допомогу, в якій вказав, що враховуючи складність справи, визначені витрати є значно завищеними, неспівмірними та не обгрунтованими. Просив зменшити витрати на правову допомогу з 8400 грн. на 3000 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав свої повноваження представнику, який подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з матеріалів справи між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір 12.11.2013 року, який нотаріально не посвідчений.

24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис №4839 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором у розмірі 40647,90грн. Згідно виконавчого напису №4839 право вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 002-21501-121113 від 12.11.2023 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» , на підставі договору відступлення прав вимоги.

На підставі виконавчого напису №4839 від 24.01.2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем , державним виконавцем 04.02.2022 року відкрито виконавче провадження №68427666 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором у розмірі 40647,90грн.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про нотаріат" визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема виконавчі написи.

Так, згідно зі ст. 87 ЗУ "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.

Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

В документах, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 24.01.2020 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.

Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17, провадження №12-5гс21).

У зв`язку із чим, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, оскільки, вчинений на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідчений та не входить до Переліку.

Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не перевірив умови, за наявності яких можна вчинити виконавчий напис на підставі договору, який не було посвідчено нотаріально, чим порушив норми Закону України про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, чинного на момент вчинення нотаріальних дій, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорі, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення додаткового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на правову допомогу, представником позивача суду надано наступні документи:ордер на надання правничої допомоги від 09.05.2024 року; попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс або очікує понести позивач у суді першої інстанції, згідно якого ознайомлення з матеріалами справи вартість 2481 грн., підготовка запиту про витребування виконавчого напису 1240 грн., підготовка та подання до суду позовної заяви з додатками 2481 грн., участь в судових засіданнях 2481 грн.; договір про надання правової допомоги від 07.02.2022 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З матеріалів справи встановлено, що в судове засідання з розгляду справи, призначене на 13.06.2024 року о 09-20 год. представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги той факт, що судові засідання по розгляду даної справи не проводились, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 6202,50грн. (8683,50- 2481). Витрати в сумі 6202,50 грн. підтверджуються належними та домустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60гривень. З держави на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 50, 87, 88 ЗУ "Про нотаріат", ст.15,16,18 ЦК України, ст. ст. 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем №4839 від 24.01.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором у розмірі 40647,90грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 6205,50 грн. та судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50% судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрованийза адресою: АДРЕСА_1 ).

Адвокат: Харченко Дмитро Миколайович (місцезнаходження: Херсонська область, Білозерський район, с.Чорнобаївка, вул.Покровська,38)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами»(місце знаходження: Київська область, Бучанський район, м.Ірпінь, вул.Соборна, 98-А, каб.70 )

Суддя: Т.І. Рядча