печерський районний суд міста києва
пр. № 4-с-119/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

при секретарі судових засідань Орел А. О.,

за участі представника скаржника (боржника) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника Міністерства юстиції України Кушнір Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 та про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, у якій, враховуючи уточнення до скарги від 15 травня 2024 року, у яких просила:

- визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відмови у скасуванні арешту майна ОСОБА_1 та вилучення записів про обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 протиправними;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати арешт майна ОСОБА_1 , вилучити записи про обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень, вилучити записи про боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 /т. ІІ а. с. 72-87/.

21 березня 2024 року матеріали цивільної справи передано судді для розгляду скарги.

27 березня 2024 року через Електронний суд з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 /т. ІІ а. с. 115-156/.

16 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав уточнення до скарги на дії державного виконавця.

У судовому засіданні представник скаржника (боржника) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подану скаргу підтримав у повному обсязі.

Представник Міністерства юстиції України Кушнір Л. В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу.

Суд, заслухавши обґрунтування представника заявника і заперечення представника суб`єкту оскарження, вивчивши скаргу у межах ініційованого питання, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і дійшов до наступного висновку.

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала справа № 2-4956/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду у справі № 2-4956/09 задоволено позов ПАТ «АКБ «Київ» і присуджено стягнути з боржника ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором у розмірі 6 738 484, 00 грн, судового збору у розмірі 1 700, 00 грн, витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн.

27 червня 2018 року державним виконавцем складено постанову про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2022 року у справі № 757/35044/20-ц, враховуючи ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року про виправлення помилки у резолютивній частині ухвали від 02 березня 2022 року, заяву AT «РВС Банк», який є правонаступником ПАТ «АКБ «Київ», про визнання виконавчого документа, з примусового виконання рішення суду від 22 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-4956/09 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, задоволено: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Печерським районним судом м. Києва 11 січня 2011 року у справі № 2-4956/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Київ», правонаступником якого є AT «РВС Банк», суми боргу за кредитним договором у розмірі 6 738 484, 00 грн, судового збору у розмірі 1 700, 00 грн, витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн /т. ІІ а. с. 62-66, 68-69/.

Ухвала від 02 березня 2022 року у справі № 757/35044/20-ц набрала законної сили 18 березня 2022 року.

У відповідності до пункту 7 частини п`ятої ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

У відповідності до частини п`ятої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вищевказаний виконавчий лист перебував на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження № НОМЕР_2. Зазначене виконавче провадження було завершено, але залишився в реєстрі речових прав на нерухоме майно арешт та заборона на відчуження нерухомого майна належного мені ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 18 липня 2023 року звернулася до Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з відповідною заявою, про скасування арешту, та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

До зазначеної заяви ОСОБА_1 додано ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2022 року і від 15 травня 2022 року у справі № 757/35044/20-ц. На зазначене звернення було отримано письмову відповідь від 08 серпня 2023 року № 104582/П-24677/20.1 (лист надіслано 11 серпня 2023 року, а фактично отримано 31 серпня 2023 року). Згідно з отриманою відповіддю, 27 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», наслідками якої не передбачено зняття арешту з майна боржника. Як наслідок у відділі відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У своєму відзиві представник Мін`юсту наголошував на тому, що правовий механізм зняття арешту з майна боржника врегульований статтею 59 Закону № 1404-VIII. Частиною четвертою цієї статті встановлено вичерпний перелік підстав, за яких державний виконавець вправі своєю постановою зняти арешт з майна боржника. Частиною п`ятою статті 59 Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Так за частиною першою статті 59 Закону № 1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Нормою частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини у межах виконавчого провадження.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, у тому числі, як слід прийти висновку, у разі повернення виконавчого документа стягувачеві, коли виконавчі дії вже не здійснюються.

За частиною другою статті 59 вказаного Закону, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Пунктом 23 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, передбачено, що у виконавчому провадженні, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Таким чином, встановивши, що виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, визнано таким, що не підлягає виконанню, у той же час постановою державного виконавця він був повернений стягувачеві, однак відомості у Єдиному реєстрі боржників про ОСОБА_1 не вилучено, суд дійшов висновку про задоволення вимог скарг.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 18, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відмови у скасуванні арешту майна ОСОБА_1 та вилучення записів про обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 протиправними.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати арешт майна ОСОБА_1 , вилучити записи про обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень, вилучити записи про боржника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено 28 травня 2024 року.

Суддя І. В. Литвинова