Справа № 740/2560/24
Провадження № 2-о/740/75/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участі секретаря судових засідань Філоненко О.В.,

представника заявника адвоката Вертелецької Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

встановив:

18.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» 13.11.1991.

У заяві зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Сретенка Беговатського району Ташкентської області республіки УЗ.ССР. В 1951 році закінчила середню шкоду №21 у м.Ашхабад. У період з 1951 по 1955 роки навчалася в Ашхабадському педагогічному училищі та отримала диплом за спеціальністю «Вчитель початкової школи». З 1955 року працювала вчителем початкових класів у середній шкоді №4 м.Ашхабад. 12.03.1955 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який був військовим льотчиком та у 1956 році був направлений у Льотний полк до Ніжинської льотної частини. Після народження сина ОСОБА_3 08.01.1956 вона переїхала до чоловіка у м.Ніжин Чернігівської області. Спочатку вона працювала у військовій частині на посаді комірника, а потім вчителем молодших класів у середній школі №3 м.Ніжина. У період з 1962 по 1968 роки навчалася на математичному факультеті Ніжинського державного педагогічного інституту ім..М.Гоголя. З 07.04.1980 по 21.02.1992 працювала вихователем Ніжинського дитячого ясла-садка №23 ім.Чкалова. У 1989 році вона придбала у власність частину будинку АДРЕСА_1 , де проживає на цей час.

Після звільнення з роботи в дитячому садку вона періодично їздила до своєї матері у м.Ашхабад, яка за станом здоров`я потребувала стороннього догляду. У зв`язку з необхідністю приватизації квартири в якій проживала мати, вона знялася з реєстраційного обліку у м.Ніжині 03.04.1993 та зареєструвала своє місце проживання 30.04.1993 у м.Ашхабад. У 1993 році померла її мати, вона оформила спадкові права, у 1997 році продала квартиру у м.Ашхабад, знялася з реєстраційного обліку, але у м.ніжині місце свого проживання не зареєструвала.

У 1995 році їй було призначено пенсію за віком. Зазначила, що мала паспорт громадянина СРСР, який в подальшому був втрачений, паспорт громадянина України вона не отримувала. У кінці 2023 року вона звернувся із заявою до Ніжинського відділу УДМС України в Чернігівській області щодо оформлення паспорту громадянина України, на що отримала відмову з посиланням на відсутність підтвердження належності до громадянства України. Встановлення факту необхідне для оформлення паспорта громадянина України. Просить заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 23.04.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Вертелецька Л.А. заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що зазначені у заяві.

Представник заінтресованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгялду справи повідомлений належним чином.

07.05.2024 від представника заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області до суду надійшли письмові пояснення, за змістом яких, УДМС вважає, що додані до заяви копії довідок Управління освіти Ніжинської міської ради від 11.10.2023 та 29.02.2024 містять відомості, які можуть слугувати підтвердженням постійного проживання заявника в Україні станом на 24.08.1991 та 13.11.1991. У питанні щодо прийняття рішення поклалося на думку суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку .

Згідно ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Так, встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст.3 Закону України «Про громадянствоУкраїни» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянствоУкраїни» (13.11.1991) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися з фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст.3 вищезазначеного Закону особа, яка за станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, в тому числі, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.2 ч.1 ст.3 вказаного Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13.11.1991 і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає, в тому числі, судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13.11.1991.

Отже, одним із документів на підтвердження обставин для встановлення належності до громадянства України є рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах».

Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, законом не передбачено.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Так, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Сретенка Беговатського району Ташкенської області республіки УЗ.ССР, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 31.07.1951 м.Беговат Ташкентської області, УЗ.ССР, гор.бюро ЗАГС (а.с 6).

Зміна прізвища заявниці з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 підтверджується копією довідки №369 від 20.05.1992 про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_2 12.03.1955, актовий запис №494 (а.с.17).

З копії довідки Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 09.10.2017 вбачається, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 18.08.1976 по 03.04.1993 (а.с.18).

Факт постійного проживання ОСОБА_1 станом станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 на території України підтверджується також довідками Управління освіти Ніжинської міської ради від 11.10.2023 та 29.02.2024, в яких зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 07.04.1980 по 21.02.1992 працювала вихователем Ніжинського дитячого ясла-садка № 23 ім. Чкалова. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді вихователя у Ніжинському дитячому ясла-садку № 23 Управління освіти Ніжинської міської ради у серпні та листопаді 1991 року відпрацювала повні місяці, всі робочі дні, про що свідчить нарахування заробітної плати згідно особових рахунків по Ніжинському дитячому ясла-садку № 23 за 1991 рік. Надати Табель відпрацювання робочого часу не можливо, оскільки термін зберігання складає три роки. (а.с.19-21).

Згідно листа №74.23 Ніжинського відділу УДМС України в Чернігівській області перевіркою встановлена особа заявника, але не встановлено належності її до громадянства України. ОСОБА_7 було відмовлено у оформленні паспорта громадянина України з підстав відсутності підтвердження з 1991 року реєстрації місця її проживання на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Встановлення цього факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, так як надасть їй можливість набути громадянство України та отримати паспорт громадянина України. Наявність спору про право, що пов`язане із набуттям заявником громадянства України, - відсутнє.

Заявниця позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 293,315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сретенка Беговатського району Ташкентської області республіки УЗ.ССР, на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10 червня 2024 року.

Суддя Т.О. Гагаріна