Справа № 2-9070/11
Провадження № 6/761/249/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» про поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі №2-9070/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

В червні 2022р. Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» (далі по тексту - ПАТ АБ «Укргазбанк»/стягувач/заявник) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2011р. по справі №2-9070/11, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 було задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», заборгованість за кредитним договором.

09 вересня 2021р. на адресу стягувача надійшла постанова про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із відсутністю майна боржника на яке можливо звернути стягнення.

З огляду на викладене, заявник, посилаючись на те, що рішення суду у справі №2-9070/11 не виконано, чи порушуються права стягувача, керуючись ст. 433 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, просив суд поновити процесуальний строк для пред`явлення виконавчого листа №2-9070/11 до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2022р. заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-9070/11 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задовлення.

28 грудня 2022р. представником ПАТ АБ «Укргазбанк» на адресу Київського апеляційного суду було подано апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2022р. У поданій апеляційній скарзі, стягувач звернув увагу, що виконавчий лист було повернуто стягувачу 28 березня 2017р., проте фактично вказаний документ надійшов на адресу стягувача лише 09 вересня 2021р., та отримавши його, ПАТ АБ «Укргазбанк» передав виконавчий лист на примусове виконання до приватного виконавця. В подальшому, повідомленням приватного виконавця від 14 січня 2022р., виконавчий документ було повернуто на адресу стягувача у зв`язку із закінченням строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2023р. апеляційну скаргу представника ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2022р. скасовано. Справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, апеляційна інстанція, скасовуючи ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2022р., зазначила, що суд першої інстанції не взяв до увагу те, що в матеріалах справи відсутні відомості про направлення стягувачу оригіналу виконавчого листа 28 березня 2017р., таким чином, не переконавшись в тому, що постанова про повернення виконавчого листа була направлена банку 28 березня 2017р., суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судовї справи між суддями від 07 липня 2023р. матеріали справи №2-9070/11 передано судді Волошину В.О. для продовження розгляду заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 12 липня 2023р. вказану заяву призначено до розгляду в судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, 30 травня 2024р. через канцелярію суду представником заявника подано заяву, в якій останній зазначив про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав у повному обсязі, просив суд задовльнити. Інші учасники процесу поважності причини неявки суду не повідомили.

Оскільки, неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву ПАТ АБ «Укргазбанк», повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2011р. по справі №2-9070/11, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 було задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», заборгованість за кредитним договором (а.с. 60).

На виконання зазначеного судового рішення, 27 вересня 2012р. Шевченківським районим судом стягувачу видано виконавчий лист, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 64).

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист №2-9070/11 по цивільній справі за позовомПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, повернуто стягувачу 28 березня 2017р. на підставі п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на момент застосування вказаної норми закону (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20 січня 2016р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Так, в обґрунтування причин поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник посилався на те, що 28 березня 2017р. органом державної виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», та по тексту заяви зазначено, що на адресу стягувача вказана постанова разом із виконавчим листом надійшла лише 09 вересня 2021р., у зв`язку із чим, стягував фактично був позбавлений можливості пред`явити виконавчий лист до виконання у визначений законодаввтом процесуальний строк.

Проте, з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 21 червня 2023р., суд відхиляє вказані доводи заявника, оскільки до поданої до суду заяви не надано доказів того, що постанова органу ДВС про повернення виконавчого листа від 28 березня 2017р. надійшла на адресу стягувача саме 09 вересня 2021р. (копія вказаної постанови із вхідним номером та датою отримання, копія рекомендованого повідомлення, письмове звернення стягувача до органу державної виконавчої служби щодо отримання доказів направлення, відповідь органу ДВС, тощо).

Суд звертає увагу заявника, що належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018р. у справі № 2515/739/2012, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020р. у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020р. у справі № 1003/6035/12, які є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

При цьому, суд зауважує, що протягом розгляду вказаної заяви, на адресу суду не надходили належним чином оформлені клопотання стягувача у відповідності до вимог ст. 84 ЦПК України, про витребування вказаних відомостей, із зазначенням труднощів в самостійному їх отриманні.

З огляду на викладене, враховуючи постанову Киїського апеляційного суду від 21 червня 2023р. та наведені правила Закону України «Про виконавче провадження», зокрема щодо обов`язковості направлення постанови про повернення оригіналу виконавчого документа стягувачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також відсутність в матерілах справи доказів отримання стягувачем оригіналу виконавчого листа 09 вересня 2021р. та безпосередніх дій стягувача щодо отримання вказаних відомостей в органі ДВС, суд вважає недоведеним факт поважності причин пропуску процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів, які б свідчили про вчинення стягувачем усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на забезпечення контролю за виконанням судових рішень, представником заявника не надано, як й не підтверджено існування обставин, які об`єктивно цьому перешкоджали.

Таким чином, суд вважає, що наведена представником заявника у заяві поважність причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є доведеною, а отже не може бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950р., яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997р. та згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності та враховуючи висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд вважає, що представником заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що свідчить про відсутність правових підстав для задовлення вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 433, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» про поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі №2-9070/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: