Справа № 372/2502/24
Провадження № 2-о-82/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Григор`єва К.О.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та здійснення догляду за неповнолітніми дітьми батьком, заінтересовані особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сімї Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та здійснення догляду за неповнолітніми дітьми батьком в якій зазначає, що заявник перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 в період з 12.04.2014 р. по 02.08.2021 р., рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02.08.2021 р. шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу заявник має дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з батьком. На даний час батько самостійно утримує, здійснює догляд та виховує дітей без участі матері. Мати після розірвання шлюбу не бере участі у вихованні та догляді за дітьми, фактично самоусунулася від виховання власних дітей. Заявник вказав, що встановлення факту самостійного виховання батьком дітей має суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки з одним з батьків, вирішення питань щодо переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає разом з дитиною.

В зв`язку з цим заявник просить суд встановити той факт, що ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 самостійно виховує та здійснює догляд за неповнолітніми дітьми донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 08.05.2024 р. було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримав, пояснив, що після розлучення діти проживають з ним, колишня дружина не заперечує проти цього, вона погодилася на це. Факт виховання ним дітей ніхто не оспорює. Матір не позбавлялася батьківських прав відносно дітей. Вона займається влаштуванням свого життя.

Представник заявника ОСОБА_2 адвокат Ігнатенко В.М. в судовому засіданні заяву ОСОБА_2 підтримав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в своєму клопотання вказала, що не має можливості прибути до суду на судове засідання, оскільки буде перебувати на роботі. Дійсно після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати разом з ним. На даний час саме він утримує та виховує дітей. Вона на даний час займається влаштуванням свого особистого життя, тому не має можливості займатися вихованням та утриманням дітей, у неї відсутня фінансова можливість утримувати двох дітей. Наразі у неї немає постійного місця проживання та належних умов для утримання дітей.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, направивши суду клопотання в якому зазначив, що ОСОБА_2 до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області з будь-яких питань не звертався, на обліку у службі сім`я ОСОБА_2 не перебуває, просить справу розглядати без участі їх представника, стосовно винесення рішення покладаються на розсуд суду.

Суд вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 05.03.2013 р. та серії НОМЕР_4 від 28.08.2019 р. (а.с.10-11)

Рішенням Обухівського районного суду Київської області №2-909/21 від 02.08.2021 р. було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.12-14)

З копії акту від 06.03.2024 р. складеного депутатом Обухівської міської ради ОСОБА_6 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживаються ОСОБА_5 , 2019 р.н., ОСОБА_4 , 2013 р.н. разом з батьком ОСОБА_2 на його забезпеченні та утриманні (а.с.15)

В копії характеристики ОСОБА_4 учня 5-в класу Академічного ліцею №5 ОМР Київської області зазначено, що батьки дитини розлучені, ОСОБА_7 проживає з татом ОСОБА_2 . Батько приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, спілкується з вчителями, класним керівником, відвідує батьківські збори, мати не цікавиться навчанням сина, не підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. (а.с.16)

Згідно копії довідки №20 від 20.03.2024 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує ДНЗ «Катруся», турботою та вихованням дитини займається тато, він приводить і забирає доньку з садочка, здійснює оплату за дитячий садок відвідування дитиною платних гуртків. (а.с.17)

Крім того до заяви додано копії письмових пояснень ОСОБА_8 від 29.03.2024 р., ОСОБА_9 від 27.03.2024 р., ОСОБА_10 від 28.03.2024 р. в яких зазначено, що вказані особи є сусідам ОСОБА_2 . Разом з ним проживають його діти. Він займається виховання своїх дітей самостійно. Мати дітей у вихованні та утриманні дітей участі не бере, її ніколи не бачили. (а.с.18-20)

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право цивільне. При вирішенні питання про цивільну юрисдикцію справи суди повинні враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначені факти, які у даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Саме такі правові висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у справі № 320/948/18 (постанова від 10.04.2019).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 151 СК України визначено права батьків щодо виховання дитини.

Стаття 154 СК України закріплює перелік прав батьків по захисту дитини, а саме: батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

За ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо ж мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч. 1 ст. 161 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визначено за згодою їх батьків, як це передбачено ч. 1 ст. 160 СК України.

Такий факт не оспорювався жодним з учасників справи справи.

З питань виховання дітей між батьками неврегульовані чи спірні питання також не виникають. Обидва погодилися на те, що син та донька буде проживати та перебувати на утриманні батька.

Між тим заявник просив суд встановити факт, до він самостійно виховує та здійснює догляд за неповнолітніми дітьми без участі матері.

Суд дійшов висновку, що заявник звернувся до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюються та не ставляться під сумнів, що в судовому засіданні підтвердив сам заявник ОСОБА_2 .

Метою такого звернення до суду ОСОБА_2 зазначив, що встановлення факту самостійного виховання батьком дітей має суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються з одним з батьків, вирішення питань щодо переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає разом з дитиною.

Частина перша ст. 319 ЦПК України зобов`язує суд у рішенні про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого зазначити мету встановлення факту.

До сфери п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України також належать суміжні способи захисту прав, що не вносять змін до існуючих правовідносин. Зокрема, у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Суд у цій справі не встановив факт порушення особистих прав заявника, які б підлягали захисту у судовому порядку в обраний ним спосіб, та необхідність, дійсну мету встановлення (підтвердження) судом факту, про який просив заявник.

Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертав увагу суддів, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

На думку суду, встановлення факту виховання дітей батьком не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у заяві, та від встановлення судом такогоих факту не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника як батька, про які він зазначив у заяві.

Іншими словами, встановлення факту з тією метою, що зазначена у заяві, не має юридичного значення для заявника. Суд враховує те, що ОСОБА_2 навіть не звертався до уповноваженого органу з заявою про призначення йому допомоги та не отримував відмови у призначенні будь-якої допомоги, як батькові, що самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей. Зокрема в клопотанні представника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області зазначено, що ОСОБА_2 до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області з будь-яких питань не звертався, на обліку у службі сім`я ОСОБА_2 не перебуває, інформації щодо цієї сім`ї відсутня.

Крім того, факт проживання дітей разом з батьком беззаперечно підтверджується доказами, наданими заявником.

Той факт, що мати дітей проживає окремо, не знімає з неї обов`язок брати участь у вихованні дітей, та не свідчить про те, що батько виховує та утримує дітей самостійно, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у їх вихованні.

Крім того, за відсутності спору між батьками з питань виховання дитини, батьки не позбавленні права укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини у порядку ст. 157 СК України.

Утримання дітей батьком є законним обов`язком та не потребує встановленню судом з тією метою, про яку зазначив заявник.

Непереконливими є також аргументи заявника щодо потреби у встановленні такого факту з метою захисту прав та інтересів дітей, своїх прав; отримання права на отримання допомоги батьком, оскільки ОСОБА_2 як батько дітей та їх законний представник відповідно до Закону має право без спеціальних на те повноважень та без рішення суду звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, будь-яких підприємств, установ та організацій, у тому числі дошкільних чи шкільних навчальних закладів за захистом прав та інтересів дітей та з будь-яких питань.

Щодо отримання соціальної допомоги на дітей, то заявником не надано жодного доказу про відмову йому в отриманні певних виплат, пов`язаних саме зі самостійним утриманням, вихованням дітей. Такі підстави (мета) для встановлення факту у порядку окремого судового провадження є недоведеними.

Крім того батько дітей зазначив, що встановлення факту йому потрібно для вирішення питань щодо переміщення дітей без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає раз із ними.

Суд вважає, що факт, який просив установити заявник, не породжує юридичні наслідки, не має юридичне значення, тобто від нього не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника. З цих підстав суд відмовляє у задоволенні заяви повністю.

За ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 78, 81, 315, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені заяви ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та здійснення догляду за неповнолітніми дітьми батьком, заінтересовані особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сімї Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 10.06.2024.

Суддя О.М. Зінченко