Провадження №2/512/145/24
"10" червня 2024 р. смт Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря Тімановського А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 представник позивача ОСОБА_3 , звернувся до Савранського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення з останнього 3% річних у розмірі 2168 грн. 95 коп., інфляційні витрати у розмірі 8093 грн. 68 коп., витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 1211 грн. 20 коп., а також витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №-16-01 від 09.06.2020, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу, а саме автомобіля «Ria Rio» державний номерний знак НОМЕР_1 . У відповідності до умов вказаного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Так, 15.10.2020 року о 17 годині 00 хвилин в м.Одеса по вул. Спирідонівська мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MERCEDES-BENZ VITO 113, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Kia Rio» державний номерний знак НОМЕР_1 . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Kia Rio». Згідно постанови Приморського районного суду м.Одеси від 01.12.2020 по справі №522/19434/20, суд визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП. Потерпіла особа від вказаного ДТП ОСОБА_5 звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно рахунку фактури №АД-00001839 від 21.10.2020 загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Rio» державний номерний знак НОМЕР_1 склала 32967 грн. 39 коп. Факт ДТП 15.10.2020 визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховим актом №2067864-1 від 26.10.2020. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору №-16-01 від 09.06.2020 та статтею 993 ЦК України співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, шляхом зарахування страхового відшкодування в рахунок ТОВ «Автоград Одеса» згідно договору про співробітництво №5/19-16 від 10.04.2019 у сумі 32967 грн. 39 коп. Транспортний засіб MERCEDES-BENZ VITO 113, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач на момент вчинення ДТП 15.10.2020 року не був забезпечений жодним договором страхування. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відшкодування завданих збитків має бути сплачене ним, як винуватцем ДТП в повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 32 967, 39 грн. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 26.10.2020 року, що підтверджується довідкою - підтвердженням заліку страхового відшкодування. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 15.10.2020 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 32967, 39 грн. Позивач звернувся до Савранського районного суду Одеської області з позовною заявою про стягнення боргу а саме: - завдані збитки в порядку регресу у розмір 32967,39 грн. 39 коп.; по сплаченому судовому збору в розмірі 908 грн. 00 коп.; витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 11863 грн. 80 коп. Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 03.05.2022 року по справі №523/14619/21 цивільний позов позивача до ОСОБА_2 була задоволено частково. Тобто позивачу завдані збитки не були компенсовані ані до розгляду вище згаданої справи, а ні під час її розгляду. 05.01.2023 приватним виконавцем Цинєвим А.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70678508, доступ до виконавчого провадження АЕ0032В5681. Загальний розмір відповідача згідно рішення суду становить 38875 грн. 39 коп. Загальна сума 3% відсотків річних за користування грошовими коштами за вказаний період складає 2168 грн. 95 коп. загальний розмір інфляційних витрат за вказаний період складає 8093 грн. 68 коп. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 6211 грн. 20 коп. (1211 грн. 20 коп. сплачений судовий збір та 5000 грн. 00 коп. витрати на оплату правової (правничої) допомоги адвоката.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 26.03.2024 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 17.04.2024; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

17.04.2024 сторони у судове засідання не з`явилися та у суду відсутня інформація про отримання судових повісток ними, у зв`язку з зазначеним слухання справи відкладено на 20.05.2024.

20.05.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про відкладення слухання справи оскільки він бажає скористатися послугами адвоката (а.с.37).

У зв`язку з викладеним слухання справи відкладено на 10.06.2024.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання призначене на 10.06.2024 не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання 10.06.2024 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать телефонограма в матеріалах справи (а.с.39), про причини неявки суд не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань до суду не подала.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання 10.06.2024 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать телефонограма в матеріалах справи (а.с.40), про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань до суду не подав.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить телефонограма (а.с.38), але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, а також у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання».

Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», чатини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами

В порядку частини 2 статті 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 03.05.2022 Савранським районним судом Одеської області було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в порядку регресу збитки в сумі 32967 грн. 39 коп., витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 5000 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., а всього 38875 грн. 39 коп. (а.с.7-8).

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка про набрання вказаним судовим рішенням законної сили 03.06.2022 (а.с.10).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №70678508 від 05.01.2023 приватного виконавця Цинєва А.О. вбачається, що з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 підлягають стягненню в порядку регресу збитки в сумі 32967 грн. 39 коп. та судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., а всього 38875 грн. 39 коп. (а.с.13).

Як вбачається з постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №70678508 від 08.01.2023 приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О. в автоматизованій системі виконавчого провадження внесено зміни, а саме заповнено Серію паспорта КМ та заповнено номер паспорта НОМЕР_3 (а.с.14).

З інформації про виконавче провадження вбачається, що станом на 11.03.2024 є відкритим (а.с.15-16)

Згідно результатів розрахунку штрафних санкцій до позовної заяви вбачається, що основна сума боргу з 03.05.2022 до 11.03.2024 становить 38875 грн. 39 коп. (а.с.17).

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За приписами частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до частини 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, 03.05.2022 позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задоволено, зокрема, стягнуто з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 32967 грн. 39 коп. (тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім) гривень 39 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`яти тисяч) грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. (а.с. 7-8).

Вказане рішення набрало законної сили 03.06.2022.

Суд зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Поряд з цим, позивач вважає, що відповідач має сплатити на його користь у порядку статті 625 ЦК України 3% річних у розмірі 2168 грн. 95 коп. та інфляційні втрати у розмірі 8 093 грн. 68 коп., за період з наступного дня після ухвалення рішення. Представник позивача в позовній заяві вказує період прострочення грошового зобов`язання 679 днів (8093 грн. 68 коп.- інфляційне збільшення) + (2168 грн. 63 коп. 3% річних) = 10262 грн. 63 коп.

Однак, суд не погоджується з вказаними аргументами позивача з огляду на наступне.

Частина друга статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). Крім того, Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17 (провадження № 61-30148св18) зроблено аналогічний висновок щодо подібних правовідносин.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть визначатися у рішенні суду.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та у справі № 646/14523/15-ц (провадження №14-591цс18).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 163/2991/16-ц, зазначив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Поряд з цим, обов`язок виконати судове рішення виникає у сторони з моменту набрання ним законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 9 листопада 2023 року у справі № 300/6212/21.

В матеріалах справи міститься довідка про набрання законної сили рішенням Савранського районного суду Одеської області від 03.05.2022 по справі №523/14619/21, провадження 2/512/58/22 03.06.2022 (а.с.10).

Отже, щодо стягнення 3 % річних та інфляційних витрат у період з 03.06.2022 року по 11.03.2024 року, суд зазначає наступне.

Враховуючи викладене, основна сума заборгованості з 03.06.2023 до 11.03.2024 становить 38875 грн. 39 коп.

Інфляційні витрати (період 03.06.2022 - 11.03.2024): червень 2022 - 103 грн. 10 коп.; липень 2022 - 100 грн. 70 коп.; серпень 2022 - 101 грн. 10 коп.; вересень 2022 - 101 грн. 90 коп.; жовтень 2022 - 102 грн. 50 коп.; листопад 2022 - 100 грн. 70 коп.; грудень 2022 - 100 грн. 70 коп.; січень 2023 - 100 грн. 80 коп.; лютий 2023 - 100 грн. 70 коп.; березень 2023 101 грн. 50 коп.; квітень 2023 - 100 грн. 20 коп.; травень 2023 - 100 грн. 50 коп.; червень 2023 - 100 грн. 80 коп.; липень 2023 - 99 грн. 40 коп.; серпень 2023 - 98 грн. 60 коп.; вересень 2023 - 100 грн. 50 коп.; жовтень 2023 - 100 грн. 80 коп.; листопад 2023 - 100 грн. 50 коп.; грудень 2023 - 100 грн. 70 коп.; січень 2024 - 100 грн. 40 коп.; лютий 2024 - 100 грн. 30 коп.

Інфляційне збільшення:

38875 грн. 39 коп. х 1,1764 - 38875 грн. 39 коп. = 6857 грн. 62 коп.

Щодо 3 % річних.

Період прострочення грошового зобов`язання з 03.06.2022 до 31.12.2023 становить: 38875 грн. 39 коп. х 3% х 577 : 365 : 100 = 1843 грн. 65 коп.

Період прострочення грошового зобов`язання з 01.01.2024 до 11.03.2024 залишається як за розрахунком представника позивачки (38875,39 х 3% х 71 : 366 : 100 = 226 грн. 24 коп.)

Отже, штрафні санкції (3% річних): 1843 грн. 65 коп. + 226 грн. 24 коп. = 2069 грн. 89 коп.

Таким чином загальна заборгованість за штрафними санкціями в період прострочення грошового зобов`язання 648 днів становить: 6857 грн. 62 коп. інфляційне збільшення + 2069 грн. 89 коп. 3% річних = 8927 грн. 51 коп.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги представника позивачки підлягають частковому задоволенню, оскільки останній просить стягнути з відповідача кошти за невиконання грошового зобов`язання не з дня набрання вказаним рішенням законної сили, а з дня його постановлення.

У позовній заяві позивач просить стягнути на свою користь суму судових витрат.

Щодо судового збору суд зазначає наступне: згідно з частинами 1,2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи факт того, що суд встановив наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача частини суми сплаченого судового збору.

Таким чином, сума судового збору в розмірі 1053 грн. 74 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд встанови наступне.

10.02.2021 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Правовий Горизонт» в особі керівника, адвоката Мазуренко С.С., було укладено договір №17 про надання правової (правничої) допомоги (а.с.18).

Відповідно до пунктів 4.1.1 4.1.1.1 вказаного договору вартість послуг розраховується до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та становить 2 270 грн. 00 коп. на годину (а.с.19).

З додаткової угоди №1 від 11.03.2024 Акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги №17 від 10.02.2021 вбачається, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум 2 563 грн. 00 коп. Виходячи із зазначеного, граничний розмір на правову (правничу) допомогу може становити: 2 563 грн. 00 коп. за 1 (одну) годину роботи.

Крім того, з вказаної додаткової угоди №1 від 11.03.2024 вбачається, що адвокатом Мазуренко С.С. було здійснено наступні дії: підготовку та подачу позовної заяви про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми боргу з ОСОБА_2 до Савранського районного суду Одеської області; представництво інтересів позивача у Савранському районному суду Одеської області стосовно позову про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми боргу з ОСОБА_2 (розраховується фактично від кількості проведених судових засідань) та заявлено вартість послуг в розмірі 5000 грн. 00 коп. (а.с.21).

Однак, з вказаної додаткової угоди №1 від 11.03.2024 не вбачається скільки годин було витрачено адвокатом на підготовку та подачу позовної заяви.

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера від 11.03.2024 вбачається, що від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 прийнято адвокатським об`єднанням «Правовий горизонт» суму 5000 грн. 00 коп. за надання правової (правничої) допомоги (а.с.22).

На думку суду з огляду на категорію та складність справи, відсутність необхідності у пошуку та аналізу значного обсягу судової практики, а тому 2500 грн. 00 коп. є співмірною сумою для оплати робіт, пов`язаних із складанням позовної заяви.

Крім того, враховуючи категорію та складність справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами, а також те що адвокатом Мазуренко С.С. не здійснювалось представництво інтересів позивача безпосередньо в суді, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу в цій частині.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У статті 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Саме тому, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 81, 133, 137, 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_5 3% річних у розмірі 2069 (дві тисячі шістдесят дев`ять) грн. 89 коп. та інфляційні витрати у розмірі 6857 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн. 62 коп., а загалом 8927 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_5 судовий збір в розмірі 1053 (одна тисяча п`ятдесят три) грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_5 витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.Ю. Брюховецький