УХВАЛА

12 червня 2024 року

м. Київ

справа № 706/275/22

провадження № 61-12010св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12 травня 2023 року ОСОБА_3 та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у складі колегії суддів: Новікова О. М., Бородійчука В. Г., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви прийняття спадщини

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Веселівка, Уманського району, Черкаської області померла ОСОБА_4 , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке, зокрема, складається із земельної ділянки площею 3,16 га, розташованої на території Розсішківської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

Зазначав, що він є спадкоємцем за заповітом, який посвідчений приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області 30 травня 2007 року, та з метою отримання спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив із поважних причин, оскільки про наявність заповіту йому не було відомо, а нотаріус не вчинив дії, передбачені статтею 63 Закону України «Про нотаріат», що свідчить про неналежне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця - померлої ОСОБА_4 .

Крім того, пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, що є додатковою підставою для задоволення заявлених ним вимог.

Посилаючись на наведене, просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 12 травня 2023 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12 травня 2023 року залишено без змін.

09 серпня 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 14 вересня 2016 року у справі № 6- 1215цс16, постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20, від 25 квітня 2019 року у справі № 761/794/15-ц, від 17 грудня 2021 року у справі № 369/6254/19-ц, судове рішення ухвалено з порушенням пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

ОСОБА_1 подав відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 11 серпня 2023 року справу передано судді-доповідачеві ОСОБА_5., судді, які входять до складу колегії: Дундар І. О., Антоненко Н. О..

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Христинівського районного суду Черкаської області цивільну справу № 706/275/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 23 квітня 2024 року у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_5 призначений повторний автоматизований розподіл цієї справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2024 року справу передано судді-доповідачеві Червинській М. Є.; судді, які входять до складу колегії: Коротенко Є. В., Коротун В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2024 року справу № 706/275/22 призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2024 року передано справу № 686/5757/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від правового висновку щодо застосування частини першої статті 1269, частини першої статті 1270, частини третьої статті 1272 ЦК України, викладеного у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини».

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 15 травня 2024 року справу № 686/5757/23 прийняла до розгляду.

Правовідносини у справі, яка переглядається, є подібними до правовідносин у справі № 686/5757/23.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 706/275/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов