К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року місто Київ

справа № 761/3594/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/8175/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" на рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Фролової І.В. від 29 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Єременко Віталій Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "Авансар", у якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 2 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. який зареєстровано в реєстрі за номером 81042 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Авансар" заборгованості в розмірі 38 845 грн 10 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис № 81042 від 2 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ "Авансар" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі

15 473 грн. 60 коп., що складаються з: судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп., а також витрат на правничу допомогу в розмірі 14 400 грн.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням встановленої процедури. Оскільки позов задоволено, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "Авансар", посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у їх стягненні.

Скаржник зазначає, що справа є незначної складності, її розгляд проводився у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а тому розмір витрат на правничу допомогу є непропорційним до предмета спору.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Доводи апеляційної скарги свідчить, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення витрат на правничу допомогу, в іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представник ОСОБА_1 - Коваленко К.О. у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що скаржником не наведено жодних порушень норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення суду. Витрати на правничу допомогу є реальними та об`єктивними.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ТОВ "Авансар" в судове засідання не з`явилося, про дату, час і місце розгляду справи повідомлене належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи

Представника ОСОБА_1 - Коваленко К.О. в судове засідання не з`явилася, однак направила клопотання про розгляд справи у її відсутність; у задоволенні апеляційної скарги просить відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що позов ОСОБА_1 до ТОВ "Авансар" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, поданий та підписаний адвокатом Коваленко К.О. (а.с.9).

Повноваження адвоката підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги від 7 вересня 2023 року серії № 1272822, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 23 серпня 2023 року № 262 (а.с. 11).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною 2 статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно процесуальним законодавством.

Так, згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є

розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Стягуючи з ТОВ "Авансар" витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в матеріалах справи були відсутні будь-які докази на підтвердження, як факту їх понесення позивачем, так і їх розміру. Суду не було надано ні договір про надання професійної правничої допомоги від 23 серпня 2023 року № 262, ні детальний опис робіт (наданих послуг), ні акт приймання-передачі наданих послуг, ні докази їх оплати, що чітко передбачено частиною 3 статті 137 ЦПК України.

Судом першої інстанції також не надано оцінку клопотанню ТОВ "Авансар" про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому відповідач звертав увагу на недоведеність та неспівмірність їх розміру.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Подані представником ОСОБА_1 - Коваленко К.О. докази понесених судових витрат (копія договору про надання професійної правничої допомоги від 23 серпня 2023 року № 262, копія акту приймання-передачі наданих послуг від 5 лютого 2024 року) на стадії апеляційного розгляду не приймаються колегією суддів.

Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, про наявність таких об`єктивних обставин представником позивача у клопотанні не зазначено. Будь-яких труднощів у поданні доказів до суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що стягуючи з відповідача витрати на правничу допомогу, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в цій частині й ухвалення нового судового рішення про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу скасувати і ухвалити нове судове рішення в цій частині про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: