Справа № 199/9957/23
(2/199/700/24)
08 травня 2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретареві Буточкіній М.К.
за неявки учасників справи
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна, про визнання права власності на спадкове майна та зобов`язання вчинити пенві дії, -
Позивач звернулася до суду із позовом до Дніпровської міської ради, Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна, про визнання права власності на спадкове майна та зобов`язання вчинити пенві дії.
В обґрунтування позову посилались на те, що позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 04 березня 1978 року
Подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період шлюбу було придбано 36/100 частин нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 . 24/100 частин вказаного будинку було придбано на підставі свідоцтва про право власності від 20.09.1991, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом комунального господарства, на підставі Рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районного Ради народних депутатів №581/22 від 09.08.1991; 12/100 частин на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.1997, зареєстрованого в реєстрі під №15.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, 15 вересня 2023 року звернулася до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 15 вересня 2023 року відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки Договір купівлі-продажу від 11.11.1997 за реєстроим №175, посвідченого ОСОБА_3 , представником товарної біржи «Міська біржа нерухомості» м.Дніпропетровська на 12/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . не посвідчено нотаріально.
12.10.2023 представником позивача було зроблено запит до КП «ДМБТІ» ДМР стосовно надання відомостей щодо права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з самочинним будівництвом, власникам нерухомого майна за вищезазначеною адресою було надано акт ідеальних часток, складний КП «ДМБТІ» ДМР 30.04.2001, відповідно до якого: ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991 належить 38/100 частин, а у фактичному користуванні знаходить 45/100 частин; ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991 належить 26/100 частин, а у фактичному користування 22/100 частин вищезазначеноо домоволодіння; ОСОБА_8 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991 належить 36/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні 33/100 частин.
Рішення виконавчого комітету АНД районної ради від 18.05.2001 №160/12 затверджено тільки 45/100 частин за ОСОБА_9 .

Також було надано Акт про заміну часткового співвідношення від 24.052008, відповідно до якого: ОСОБА_4 , згідно договору від 17.11.2003 належить 45/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні перебуває 41/100 частин; ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991 належить 26/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться 17/100 частин; ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991, належить 24/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні 42/100 частин.

На підставі вищевикладеного позивач просить, визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 42/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради провести державну реєстрацію 42/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О.

Ухвалою від 27.11.2023 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та представники позивача адвокат Бобкович А.А. не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином, надавши заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача - Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Третя особа державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином надавши заяву про слухання справи у їх відсутність.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що що позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 04 березня 1978 року

Подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період шлюбу було придбано 36/100 частин нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 . 24/100 частин вказаного будинку було придбано на підставі свідоцтва про право власності від 20.09.1991, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом комунального господарства, на підставі Рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районного Ради народних депутатів №581/22 від 09.08.1991; 12/100 частин на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.1997, зареєстрованого в реєстрі під №15.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, 15 вересня 2023 року звернулася до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 15 вересня 2023 року відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки Договір купівлі-продажу від 11.11.1997 за реєстроим №175, посвідченого ОСОБА_3 , представником товарної біржи «Міська біржа нерухомості» м.Дніпропетровська на 12/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . не посвідчено нотаріально.

12.10.2023 представником позивача було зроблено запит до КП «ДМБТІ» ДМР стосовно надання відомостей щодо права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

25.10.2023 ДМБТІ» ДМР було надано відповідь за №11272, відповідно до якої, станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі містяться відомосте про право вланості на домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: 45/100 частин на підставі договору дарування від 17.11.2003 належить ОСОБА_4 ; 36/100 частину, яка не перереєстрована належить ОСОБА_2 та 24/100 частин належить останньому на підставі свідоцтва про право власності від 20.09.1991; 26/100 частин, яка не перереєстрована належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право вланості від 20.09.1991.

У зв`язку з самочинним будівництвом, власникам нерухомого майна за вищезазначеною адресою було надано акт ідеальних часток, складний КП «ДМБТІ» ДМР 30.04.2001, відповідно до якого: ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991 належить 38/100 частин, а у фактичному користуванні знаходить 45/100 частин; ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991 належить 26/100 частин, а у фактичному користування 22/100 частин вищезазначеноо домоволодіння; ОСОБА_8 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991 належить 36/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні 33/100 частин.

Рішення виконавчого комітету АНД районної ради від 18.05.2001 №160/12 затверджено тільки 45/100 частин за ОСОБА_9 .

Також було надано Акт про заміну часткового співвідношення від 24.052008, відповідно до якого: ОСОБА_4 , згідно договору від 17.11.2003 належить 45/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні перебуває 41/100 частин; ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991 належить 26/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться 17/100 частин; ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право власності від 20.09.1991, належить 24/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні 42/100 частин.

Таким чином, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За положеннями статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно вимог ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 42/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради провести державну реєстрацію 42/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень, визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього право набувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор зобов`язаний прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою КМУ від 26.10.2011 № 1141.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1952 за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб,який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі№338/180/17-ц, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16-ц, від 30.01.2019 у справі№ 569/17272/15-ц, від 11.09.2019, справа№487/10132/14, від 16.06.2020, справа№145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі№469/1044/17-ц.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

Так, згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26 лютого 2020 року у справі№ 635/2208/16-ц(провадження №61-23269св18) та висновків Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 вересня 2018 року у справі№ 915/127/18(провадження № 12-184гс18), від 20 листопада 2019 року у справі№ 802/1340/18-а(провадження № 11-474апп19), згідно із якими рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разіє не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстраціюправа власності.

Таким чином, вимога про зобов`язання провести державну реєстрацію 42/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , не підлягає задоволенню, оскільки такий спосіб захисту не відповідає положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачем не заявлено вимог щодо розподілу судових витрат, то судові витрати віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна, про визнання права власності на спадкове майна та зобов`язання вчинити пенві дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 42/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Дніпровська міська рада (місцезнаходження: проспект Дмитра Яворницького, 75, м.Дніпро, ).

Відповідач - Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, (місцезнаходження: проспект Дмитра Яворницького, буд. 75 м. Дніпро, ).

Третя особа - державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна (місцезнаходження: вул. Радистів, 8, м. Дніпро).

Суддя О.О.Богун

08.05.2024