Справа № 442/1610/20
Провадження № 2/442/17/2024
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання Голяк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації,

встановив:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Розгляд справи неодноразово відкладався в тому числі й через неявку сторін.

19.06.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про чергове відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що вона не має можливості взяти участь в судовому засіданні у зв`язку із зайнятістю у педагогічній діяльності, а відповідач перебуває на стаціонарному лікуванні. Докази на підтвердження перебування відповідача на лікуванні зобов`язалась представити у наступному судовому засіданні.

Представник позивачки адвокат Коцан Р.М. в судовому засіданні звернув увагу суду на те, що дійсно, якщо відповідач перебуває на стаціонарному лікуванні це є поважною причиною неявки в судове засідання та є підставою для відкладення розгляду справи. Однак, поведінку представника відповідача адвоката Ференц О.І. вважає такою, що скерована на затягування розгляду справи. Крім цього, звертає увагу на те, що до клопотання не долучено жодного доказу про поважність неможливості адвоката взяти участь в судовому засіданні. Також, просить взяти до уваги те, що позивач сумлінно, не дивлячись на наявність двох малолітніх дітей, виконала вимогу суду про її обов`язкову явку в судове засідання, оскільки про це заявила сторона відповідача, однак сам відповідач вже вдруге справу за явки позивачки відкладає.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Вимогами ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства, відповідно до положень ст.2 ЦПК України є розумність строків розгляду справи судом.

Частиною 2 ст.121 ЦПК України, визначено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Як зазначено в ст.10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст.43 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

У ст.58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Зважаючи на те, що дана справа знаходиться в провадженні суду в 06.03.2020, судом вживаються заходи для дотримання розумності строків розгляду справи, принципів цивільного судочинства та забезпечення прав сторін, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на недопустимість зловживання своїми процесуальними правами, спрямованими на застування розгляду справи.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, у зв`язку з віддаленістю його представника та частими клопотаннями останньої про неможливість участі у розгляду справи, його право скористатись правовою допомогою іншого адвоката, в тому числі й з вторинної правової допомоги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.223 ЦПК України, суд, -

постановив:

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації відкласти на 09 серпня 2024 року о 10/00 год.

Про дату, час та місце проведення наступного засідання повідомити учасників справи.

Роз`яснити учасникам справи наслідки неявки в судове засідання в залежності від їх процесуального статусу, зокрема відповідно до ч.ч.4, 5 ст.223 ЦПК: у разі повторного неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів;у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин, явка якого визнана судом обов`язковою, або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Павлів З.С.