233 № 233/1795/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Мішиної А. А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (представниця ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 «про стягнення суми заборгованості»,

У С Т А Н О В И В:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь:

- заборгованість за надані послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2021 по 01.02.2024 в сумі 16712,11 грн,

- заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2021 по 01.02.2024 в сумі 360,92 грн,

- інфляційні втрати у сумі 65,30 грн та 3% річних у сумі 9,51 грн за період з 01.12.2021 по 23.02.2022,

- поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів у справі на загальну суму 50,00 грн,

- судові витрати у сумі 2422,40 грн,

- витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) у сумі 35,00 грн,

обґрунтувавши вимогу невиконанням відповідачкою обов`язку по сплаті комунальної послуги позивача по теплопостачанню, з посиланням на положення Закону України Про теплопостачання, Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, ст.625 Цивільного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами», Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 № 1101 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31.03.2015 № 1171».

Судовою ухвалою від 27.03.2024 (а.с.28-29) відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін, справу призначено для розгляду по суті.

У судове засідання представниця позивача ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.71).

Відповідачка, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у порядку ст.128 ЦПК України належним чином (а.с.53,60,61-62,66,73-74,75,76), у судове засідання не з`явилася, з позовом не погодилася, виклавши обґрунтування такої незгоди у відзиві на позов (а.с.38,39), в якому зазначила таке:

У зв`язку з активними військовими діями фінансове становище її родини дуже складне: на вихованні вона має дитину-інваліда, яка потребує коштовного лікування, її чоловік залишився без роботи. Від сплати комунальних послуг вона не відмовляється. Вона буде сплачена.

Просить взяти до уваги, що позивачем вказана сума заборгованості, з якою вона не згодна, оскільки нею було сплачено за послуги з теплопостачання за 2021 р. у повному обсязі, а саме за жовтень, листопад, грудень.

Також зауважила на тому, що власницею квартири вона стала 11.11.2022, за адресою якої з 15.02.2022 ніхто не зареєстрований. З 27.09.2022 вона є тимчасово переміщеною особою.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.49-50), в якому заперечив доводи відповідачки, пославшись на таке:

1. Предметом позовної заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Приписами ч.1 ст.30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (надалі Позивач) є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації.

У відзиві на позовну заяву Відповідачка повідомляє, що здійснювала часткову оплату заборгованості за жовтень, листопад та грудень 2021 р. Дані оплати зараховані на особовий рахунок Відповідачки, що видно у розрахунку заборгованості, який долучено до позовної заяви. То ж, заборгованість, яка підлягає стягненню, визначена з урахуванням вказаних оплат.

2. У відзиві на позовну заяву Відповідачка повідомляє, що право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , набула 11.11.2022, проте, як заявлена сума заборгованості виникла з 01.10.2021 (до набуття права власності Відповідачкою).

На даний аргумент повідомив таке.

Згідно з п.п.1,2,3 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Позивачу стало відомо про набуття права власності Відповідачкою 23.11.2023, тобто з дати отримання Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності .

Також, згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, вимоги Позивача вважає обґрунтованими та правомірними.

3. Щодо наявності у Відповідачки статусу ВПО:

Позивачем у позовній заяві викладено свої вимоги щодо стягнення заборгованості з Відповідачки з моменту її виникнення, бо неотримання оплати за надані Відповідачці послуги призводило підприємство до тривалих фінансових збитків на протязі усього періоду такої несплати, тобто з моменту створення заборгованості на особовому рахунку Відповідачки. До того ж, Відповідачка повідомляє про наявність статусу ВПО тільки при наданні відзиву на позовну заяву. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою Позивач не мав у своєму розпорядженні відомостей, які б підтверджували даний факт, тобто Довідку про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, видану згідно з постановою КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 (зі змінами), та направлену в електронному чи паперовому вигляді Позивачу.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків.

Судом установлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 (зворот а.с.9).

У спірний період часу 01.10.2021 по 01.02.2024 позивач надавав послугу з централізованого опалення квартири за зазначеною адресою, що підтверджено актами про підключення житлового будинку АДРЕСА_3 до системи централізованого опалення від 25.10.2021, 01.11.2022, 01.11.2023 (зворот а.с.7, а.с.8, а.с.14, а.с.17).

Відповідачка у житловому приміщенні за зазначеною адресою зареєстрованою не значиться, що підтверджено Відповіддю № 509361 від 26.03.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.26), згідно з якою ОСОБА_2 з 31.05.2018 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Однак відповідачка є власницею житла за адресою виникнення заборгованості.

Ця обставина підтверджена Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, № інформаційної довідки 355543455, сформованої 23.11.2023 (зворот а.с.8 а.с.9), згідно з якою ОСОБА_2 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/1, дата державної реєстрації 11.11.2022.

Право власності відповідачка набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 708 (копія свідоцтва на а.с.41).

За положеннями статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3).

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Отже, прийнявши спадщину, відповідачка набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від часу отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідачка має належним чином утримувати майно, що належить їй з 04.11.2021.

Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі за теплову енергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно із Законами України Про теплопостачання, Про житлово-комунальні послуги позивач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил для потреб опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, а споживач, відповідно до ст.ст.19, 19-1 Закону України Про теплопостачання від 02.06.2005 №2633-IV, зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, встановлений п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також - пунктом 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (діяли у період виникнення спірних правовідносин втрата чинності на підставі Постанови КМ № 85 від 02.02.2022).

Згідно з п.18 вище згадуваних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, визначався календарний місяць. Оплата послуг мала здійснюватися не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк.

Відповідачкою оплата за спожиту теплову енергію у період часу з 11.2021 по 01.02.2024 вносилася не у повному обсязі, що підтверджено відповідними відомостями позивача (а.с.12-13), не спростованими відповідачкою, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача (зворот а.с.15) складає 16712,11 грн.

Вирішуючи питання покладення обов`язку сплати цієї заборгованості на відповідачку, судом враховано таке:

Позивачем як надавачем послуги з теплопостачання за адресою виникнення заборгованості пред`явлений позов до відповідачки як до користувача цієї послуги, обґрунтований відповідними положенням цивільного законодавства.

Обов`язок по оплаті надаваної позивачем послуги відповідачка, як зазначено вище, має нести з 04.11.2021.

Щодо вимоги стягнення заборгованості, що виникла до часу відкриття спадщини за 10.2021:

Правовідносини за борговими зобов`язаннями спадкодавця ОСОБА_3 регулюються статтею 1281 ЦК України, якою передбачений певний алгоритм дій кредитора по пред`явленню своїх вимог до спадкоємця.

Як кредитором спадкодавця позивачем вимоги до відповідачки як спадкоємиці за період виникнення заборгованості жовтень 2021 р. не пред`явлені та відповідними нормами цивільного законодавства не обґрунтовані.

Тож в частині вимоги стягнення заборгованості за послугу з теплопостачання, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги за період з 11.2021 по 01.02.2024, яка за вирахуванням заборгованості за 10.2021 дорівнює 16460,86 грн (16712,11 грн 251,25 грн).

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідачки щодо повного погашення заборгованості за послугу з теплопостачання за 2021 р., оскільки суми, сплачені за квитанцією №42 від 15.01.2022 у розмірі 1515,00 грн (а.с.42), за фіскальним чеком від 13.12.2021 у розмірі 1352,71 грн (а.с.46), враховані позивачем при розрахунку заборгованості.

Щодо плати за абонентське обслуговування.

Плата за абонентське обслуговування (граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України) входить до плати виконавцю комунальної послуги за договором.

Пункт 11 частини 1 статті 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначав, що плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Підпунктом 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» установлено, що граничний розмір плати за абонентське обслуговування, визначений відповідно до цієї постанови, застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами.

Тож в частині вимоги стягнення заборгованості за абонентське обслуговування, суд вважає обґрунтованими вимоги за період з 11.2021 по 01.02.2024, яка за вирахуванням заборгованості за 10.2021 дорівнює 338,08 грн (360,92 грн 22,84 грн).

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідачки щодо повного погашення заборгованості за послугу за абонентське обслуговування за 2021 р., оскільки суми, сплачені за квитанцією №44 від 15.01.2022 у розмірі 23,10 грн (а.с.43), за фіскальними чеками від 13.12.2021 у розмірі 19,38 грн (а.с.44), від 10.11.201 у розмірі 26,50 грн (а.с.45) враховані позивачем при розрахунку заборгованості.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума нарахованих позивачем за період з 01.12.2021 по 23.02.2022 інфляційних втрат становить 65,30 грн, 3% річних від простроченої суми становить 9,51 грн (зворот а.с.16). Розрахунок позивача відповідачкою не спростований.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог за період 11.2021 01.02.2024, внаслідок чого з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню:

- заборгованість за надані послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 11.2021 по 01.02.2024 у сумі 16460,86 грн,

- заборгованість за абонентське обслуговування за період з 11.2021 по 01.02.2024 у сумі 338,08 грн,

- інфляційні втрати у сумі 65,30 грн та 3% річних у сумі 9,51 грн за період з 01.12.2021 по 23.02.2022.

Позовні вимоги за період 10.2021 задоволенню не підлягають як необґрунтовані.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи рішення про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості, утвореної після 24 лютого 2022 р., суд зважає на доводи позивача щодо неврахування ним довідок переселенця від 27.09.2022 та від 06.04.2024 (а.с.48), якими ОСОБА_2 наданий статус тимчасово-переміщеної особи, з огляду на таке:

Постановою КМ України від 05.03.2022 № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється зокрема стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Водночас, з урахуванням приписів пункту 6 частини 1 статті 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги», який надає право споживачам на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг, - зазначені приписи не стосуються комунальної послуги з постачання теплової енергії, оскільки навіть при відсутності споживача у приміщенні, його домівка (житлове приміщення чи квартира) опалювалися (послуга з постачання теплової енергії надавалася).

Цей Закон інших підстав для можливості неоплати вартості комунальних послуг не передбачає, внаслідок чого суд не бере до уваги також і посилання відповідачки на скрутний матеріальний стан як на підставу звільнення її від такої оплати.

З огляду на часткове задоволення позову, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн, сплачений платіжною інструкцією № 19492 від 23.02.2024 (зворот а.с.23).

Щодо поштових витрат, пов`язаних з поштовим відправленням відповідачці документів у справі, та щодо витрат, пов`язаних з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу):

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3).

За положеннями ч.2 ст.140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Доказом поштових витрат, пов`язаних з поштовим відправленням відповідачці документів у справі на загальну суму 42,00 грн, слугує список згрупованих відправлень (а.с.16).

Доказом витрат на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) у сумі 35,00 грн є квитанція №TFFU-5Y85-KZTE (а.с.10).

Зазначені витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (, адреса місцезнаходження: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, провулок Земляний,2) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) «про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»:

- заборгованість за надані послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 11.2021 по 01.02.2024 в сумі 16460,86 грн,

- заборгованість за абонентське обслуговування за період з 11.2021 по 01.02.2024 в сумі 338,08 грн,

- інфляційні втрати у сумі 65,30 грн та 3% річних у сумі 9,51 грн за період з 01.12.2021 по 23.02.2022,

- поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачці документів у справі на загальну суму 42,00 грн,

- судові витрати у сумі 2422,40 грн,

- витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) у сумі 35,00 грн.

В частині вимоги стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та за абонентське обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 , за період 10.2021 у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: