Справа № 159/35/24
Провадження № 2-др/159/17/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 червня 2024 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу та штрафних санкцій за договором позики, -
ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу та штрафних санкцій за договором позики.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 5000 доларів США боргу за договором позики від 17.08.2020 року, 3% річних в сумі 6832,56 грн. та судові витрати по справі в сумі 2408,11 грн.

23.05.2023 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

На підтвердження понесених витрат у вказаному розмірі представник позивача надав суду відповідні письмові підтвердження.

Розгляд даного питання відбувається без участі сторін.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Нормами ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача при зверненні до суду було заявлено вимогу про компенсацію витрат на правничу допомогу в розмірі 30000 грн.

Однак, у поданій заяві про ухвалення докового рішення від 23.05.2023 року, представник позивача просить стягнути з відповідача 5500 грн. витрат на правничу допомогу.

Протягом п`яти днів після ухвалення рішення в даній справі представником позивача подано до суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача виконані в повному об`ємі.

До вказаної заяви про стягнення судових витрат представник позивача додав: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.12.2023 року; прибутковий касовий ордер та квитанцію до прибуткового касового ордера № 6 від 27.12.2023 року.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З прибуткового касового ордера № 6 від 27.12.2023 року вбачається, що адвокатом були надані послуги позивачу у вигляді надання консультації, узгодження позиції в межах зібраних доказів, вивчення судової практики та підготовки позовної заяви, представництва інтересів у суді або написання заяв при необхідності в межах судового процесу, вартістю 30000 гривень.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, результат розгляду справи (позовні вимоги задоволені частково), а також враховує заяву позивача про стягнення компенсації витрат на правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

Відтак, враховуючи принцип диспозитивності, обґрунтованості та пропорційності, характер та час, витрачений на виконання адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 263, 264, 265, 270, 280-289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогув справі - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 5500 ( п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. Бойчук