Справа № 369/5307/24
Провадження №2/369/4912/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», НКРЕКП про захист прав людини громадянина і споживача, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 369/5307/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», НКРЕКП про захист прав людини громадянина і споживача.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.04.2024 року постановлено позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», НКРЕКП про захист прав людини громадянина і споживача - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, і роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню позивачу.

06.06.2024 року ОСОБА_1 через канцелярію суду зареєстрував заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Проте, зі змісту вказаної заяви вбачається, що позивач не усунув недоліки зазначені в ухвалі суду від 03.04.2024 року, оскільки, не виконав вимоги ст. 188 ЦПК України (щодо правил об`єднання позовних вимог).

Таким чином, станом на 10.06.2024 року позивач недоліки позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», НКРЕКП про захист прав людини громадянина і споживача не усунув.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20.02.2014 у справі «Шишков проти росії» («Shishkov v. russia»)).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, позивач не усунув недоліки позовної заяви, то позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

При цьому суд роз`яснює, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 185, 353, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», НКРЕКП про захист прав людини громадянина і споживача - вважати неподаною та повернути заявниці.

Роз`яснити заявниці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ст. 261 ЦПК України.

Суддя А.В. Янченко