Справа № 606/814/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Марціцкої І.Б.

при секретарі с/з Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Микулинецької селищної ради Тернопільської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Микулинецької селищної ради Тернопільської області звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, та просить позбавити батьківський прав ОСОБА_1 та стягувати із неї аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 3196 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позов мотивовано тим, що відповідач, яка є їх матір"ю, свідомо усунулась та нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків, ухиляється від догляду та утримання дітей. ОСОБА_1 не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я, фізичним розвитком, не проявляє материнських почуттів, піклування та турботи.

Представник позивача в судове засідання не з"явилася, однак у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять позов задовлити.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовочму судовому засдіданні не заперечувала проти задоволення позову, а у судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надала.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 23.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі мати вказана ОСОБА_1 , в графі батько - ОСОБА_4 .

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 26.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі мати вказана ОСОБА_1 , в графі батько ОСОБА_5 .

Рішенням Теребовлянського районного суду від 29 листопада 2022 року позов Органу опіки та піклування Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопіьської області до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав - задоволено. Відібрано малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав.

Рішенням Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 28.03.2023 року №569, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 надано правовий статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 29.03.2023 року №88, взято на первинний облік, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителів АДРЕСА_1 .

Як вбачається із висновку про стан утримання, навчання та виховання дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2 за 2023 рік, дитина зареєстрована та проживає із опікуном бабусею ОСОБА_6 , ОСОБА_2 навчається у 6 класі Хмелівської гімназії, дитина є здоровою; опікун виконує свої обов"язки, створила належні умови для проживання, забезпечує належний догляд за нею, сприяє її всебічному та духовному розвитку.

Як вбачається із висновку про стан утримання, навчання та виховання дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3 за 2023 рік, дитина зареєстрована та проживає із опікуном бабусею ОСОБА_6 , ОСОБА_7 навчається у 3 класі Хмелівської гімназії, дитина є здоровою; опікун виконує свої обов"язки, створила належні умови для проживання, забезпечує належний догляд за ним, сприяє його всебічному та духовному розвитку.

Згідно характеристики виданої старостою Хмелівського старостинського округу Микулинецької селищної ради №21 від 30.01.2024 року ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , розлучена; має двоє дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Над дітьми має тимчасову опіку бабуся ОСОБА_6 , яка справляється зі своїми обов"язками. Діти чисті, охайні, доглянуті, вчасно відвідують школу; діти забезпечені одягом, їжею, іграшками, шкільним приладдям.

Згідно висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Тернопільської області від 28.03.2024 року №846 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зважаючи на те, що діти перебувають на первинному обліку Служби у справах дітей Микулинецької селищної ради, як діти, що позбавлені батьківського піклування, в сім"ї опікуна -бабусі дітей ОСОБА_6 . Рішенням Теребовлянського районного суду від 29.11.2022 року відібрано дітей без позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про усунення причин, які перешкоджали належному виконанню батьківських обов"язків та повернення її на виховання дітей. Причиною для взяття неповнолітніх дітей на облік є неналежне виконання та ухилення матір"ю ОСОБА_1 від виконання батьківських обов"язків, а саме: залишала дітей на родичів та не займалася їх вихованням, не допомагала матеріально. За висновками оцінки потреб від 13.03.2023 року, 22.05.2023 року, 22.06.2023 року, 12.07.2023 року, 15.09.2023 року, 08.02.2024 року, встановлено, що у матері ОСОБА_1 відсутній батьківський потенціал, вона не працює, періодично відсутня вдома, дітей не забезпечує, викладає непристойні відоеролики у соцмережі.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишила дітей на родичів, не цікавиться їх станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси дітей, необхідність умов для їх нормального виховання та розвитку, вважає, що ОСОБА_1 слід позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до положень ч.ч. 2, 3ст. 193 Сімейного кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню сина, хоча за віком та станом здоров`я є працездатною, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні сина, оскільки інших доказів суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи майнові інтереси дитини, а також майновий стан відповідача, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3196 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.04.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків по утриманню малолітнього сина, хоча за віком та станом здоров`я є працездатною, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні своєї дитини, оскільки інших доказів суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 164, ст.165,180-182, 191 Сімейного Кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно малолітніх дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрована АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 136,00на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 15.04.2024 року і до досягнення дітьми повноліття на користь особи або установи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 2422 (дві тисячі чотриста двадцять дві) грн. 40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка