Справа № 214/7079/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Ковтун Н.Г.

при секретарі - Фартушної Є.К.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 214/7079/23 за позовною заявою ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та його законний представник звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння ДТП, в якій просить стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду у розмірі 13400,00 грн, та судові витрати у розмірі 5098,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.02.2023 о 18-45 год. в м. Кривий Ріг м-н Сонячний, в районі будинку 60 сталася ДТП, при якій автомобіль «Опель-Вектра» рег. номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , при русі в темну пору доби, на нерегульованому пішохідному переході не вибрав безпечної швидкості, не надав дороги пішоходу ОСОБА_1 що перетинав проїзну частину наліво по ходу руху керованого автомобіля. В результаті наїзду ОСОБА_1 , згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта №337 від 14.03.2023 отримав легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як 21 день. На правопорушника ОСОБА_3 був складений протокол за ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови суду у справі №214/2968/523 від 10.05.2023, водій ОСОБА_3 визнаний винуватим в порушенні вимог п. 2.3б, 12.1, 12.2, 12.3, 18.1 ПДР України, в скоєнні правопорушення передбаченому ст. 124 КУпАП. Автомобіль «Опель-Вектра» цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в СК «Альфа-гарант» м. Київ, керував водій ОСОБА_3 в дному випадку цивільний відповідач по моральній шкоді. Матеріальна шкода вартість медичних препаратів та послуг, зобов`язалась відшкодувати СК «Альфа-Гарант». В результаті ДТП, ОСОБА_1 відповідно до виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №3938 педіатричного відділення №3 КНП дитячої лікарні №4 отримав забій головного мозку, неврастенічний стан, синдром Тітце внаслідок вивиху ключиці, звернувся з заявою в КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», отримав висновок №337. Згідно рекомендацій лікаря необхідний огляд невролога з результатами додаткових обстежень. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивач виходить з безумовної провини відповідача, обставин, при яких була заподіяна шкода (грубе порушення відповідачем Правил проїзду пішохідного переходу), характеру і тривалості переживань , витрат часу та коштів на збір доказів для подання позову в суд, істотності змушених змін життєвих відносин, часу й зусиль, необхідних для відновлення колишнього спокою. Позивач зазначає, що розмір моральної шкоди не направлений на збагачення в грошовому еквіваленті загалом становить 13400,00 грн і підлягає відшкодуванню заподіювачем шкоди ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 12.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за зареєстрованим місцем проживання, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями ч. 13 ст.7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АРК, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, згідно ст. 1168 ЦК України, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно ст. 1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2022р. по справі № 450/4163/18 наголосив: «у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України - якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.2023 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 850 грн. У даній постанові зазначено, що ОСОБА_3 вину визнав. Дана постанова в суді вищої інстанції ніким не оскаржувалась та 22.05.2023 набрала законної сили (а.с.7).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з тексту позовної заяви, цивільно-правова відповідальність автомобіля відповідача «Опель-Вектра» була застрахована в СК «Альфа-Гарант» м. Київ, матеріальну шкоду вартість медичних препаратів та послуг, зобов`язалась відшкодувати СК «Альфа-Гарант».

Як випливає з обставин справи, внаслідок наїзду на ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичного експерта №337 від 14.03.2023 у останнього виявлені ушкодження у вигляді: забійної скальпованої рани лобової області, підшкірної гематоми області, садна грудної клітки праворуч за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день) (а.с.9).

Відповідно до виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №3938 педіатричного відділення №3 КНП дитячої лікарні №4 ОСОБА_1 отримав забій головного мозку, неврастенічний стан, синдром Тітце внаслідок вивиху ключиці (а.с.12).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому, судом взято до уваги, що будь-яких доказів на спростування розміру шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стороною відповідача не надавалось.

З огляду на досліджені докази, обставини отримання травм, характер та обсяг душевних і психічних страждань неповнолітнього, суд прийшов до переконання, що саме такий розмір 13 400,00 грн моральної шкоди суд вважає співмірним його стражданням.

Що стосується вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За умовами частин 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову - на відповідача; уразі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із статтею 137 ЦПК України 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження судових витрат представником позивача надано договір щодо надання юридичної допомоги від 21.08.2023, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 21.08.2023, акт виконаних робіт від 09.09.2023.

Витрати на правничу допомогу заявлені представником позивача складають 4000,00 грн, а саме: ознайомлення з матеріалами справи 1 год., консультації відносно цивільного позову 0,9 год., складання позовної заяви 2,0 год, розпечатка позову та ксерокопіювання аркушів документів (додатку до позову) 0,1 год., участь представника в підготовчому судовому засіданні 1 год., участь представника при розгляді справи по суті 1 год.

Однак, суд зауважує, що представник позивача участі у судовому засіданні не приймав.

Суд, враховуючи співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про часткове стягнення понесених позивачем витрат на правову допомогу, а саме про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача суми в розмірі 3450,00 грн.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1073,60 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 13 400 (тринадцять тисяч чотириста) грн 00 коп та 3450 (три тисячі чотириста п`ятдесят) грн 00 коп витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Ковтун