печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-8909/23
09 квітня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Соколова О.М.
при секретарі судових засідань - Проскурні А.Г.
У жовтні 2022 року адвокат Озерова Марина Станіславівна в інтересах ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (далі-відповідач, ТОВ «Везем Шиппінг») про стягнення авансового платежу.
Враховуючи викладене позивач змушений звернутися до суду.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2022 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення авансового платежу та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2022 року заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення авансового платежу - задоволено. Накладено арешт на грошові кошти в розмірі 215 265 гривень, які знаходяться на рахунках (рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 333391, рахунок НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) та належать відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ».
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.02.2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення авансового платежу, направлено для розгляду за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.
Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, проте в матеріалах справи міститься заява від позивача про розгляд справи без участі позивача вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню доданих правовідносин ,встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 1.3 зазначеного Договору, відповідач гарантував, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1. цього договору, буде належати їй та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичним та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством.
Згідно з п. 1.5 зазначеного Договору, ТОВ «Везем Шиппінг» здійснила придбання транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження з позивачем, який жодних заперечень та претензій щодо придбання транспортного засобу з метою подальшого укладення основного договору не має.
Згідно з п. 2.1. Договору, сторони погодили те, що продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 6 450,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 183 725,67 грн, у тому числі ПДВ - 30 620,95 грн.
На підставі п.п. 2.2., 2.3. Договору, сторони домовилися про проведення розрахунків за цим договором, а саме: позивач в якості завдатку сплачує в день підписання цього договору відповідачу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок в розмірі 5 888,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 167 717,32 грн., у тому числі ПДВ - 27 952,79 грн.
За умовами п. 2.7 Договору, сторони узгодили те, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням.
Розділом 3 Договору визначений порядок переходу права власності на транспортний засіб.
Згідно з положеннями розділу 4 Договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 22.02.2022 року і діє до 30.06.2022 року, або до укладання основного договору.
22.02.2022 року позивач сплатив на розрахунковий рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» суму в розмірі 167 717,32 грн.,що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення договору становило 5 888,00 доларів США., що підтверджується копією квитанції.
Згідно з роздруківками з офіційного сайту "Укрпошта" вищевказаний запит був отриманий відповідачем ТОВ "Везем Шиппінг" 01.07.2022 року, але відповіді на запит отримано не було.
30.08.2022 року представник позивача адвокат Озерова М.С. з метою досудового врегулювання спору звернулася із адвокатськими запитами до директора ТОВ "Везем Шиппінг" ОСОБА_2
та засновника ТОВ "Везем Шиппінг" ОСОБА_3 , що підтверджується копіями адвокатських запитів, копіями опису вкладення до цінних листів від 31.08.22р. та копіями чеків.
Відповідачем вказані вимоги залишено без відповіді та доказів зворотному стороною відповідача суду надано не було.
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.
В силу положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.
Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1, 2-3 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.
У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що позивач та ТОВ «Везем Шиппінг» уклали попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, що в свою чергу свідчить про те, що вони бажали укласти договір та розуміли його, і таке укладення відповідало внутрішній волі сторін та жодна з них не була примушена до укладення такого договору. Відтак, волевиявлення позивача та відповідача було вільним і відповідало його внутрішній волі.
Договір купівлі-продажу транспортного засобу марки NISSAN, Модель LEAF, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , в строк до 30.06.2022 року, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між позивачем та відповідачем не було укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору.
Таким чином, сплачені позивачем відповідачу гроші в розмірі 5 888,00 доларів США, є авансом в розумінні ст. 570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу.
Відомості про те, що ТОВ «Везем Шиппінг» повідомило позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань в порядку, визначеному попереднім договором, відсутні.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2 648 грн. 85 коп., за подання позову 2 152 грн. 65 коп. та за подання заяви про забезпечення позову 496 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача.
Крім цього, відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано ордер від 12.09.2022 р., копію договору про надання правової допомоги від 10.06.2022 року, копію акту виконаних робіт від 12.09.2022 року, копію квитанції про оплату за правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Таким чином, оскільки стороною позивача підтверджено обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, а клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем не подано, суд приходить до висновку, що такі витрати в сумі 10 500,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 202, 203, 526, 527, 530, 570, 571 610, 611, 629, 635, ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення авансового платежу - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 648 (дві тисячі шістсот сорок вісім) грн. 85 коп. та судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (, адреса: 01103, м. Київ, вулиця Менделєєва, будинок 12, офіс 94/1).

Повний текст рішення суду складено 09 квітня 2024 року.

Суддя О. М.Соколов