Справа № 686/2178/24
Провадження № 2/686/2223/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2024 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Козубович А.Т.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник ГУНП в Хмельницькій області про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України про відшкодування моральної шкоди 4000000 грн., завданої незаконними діями органів досудового слідства.

Щодо позивача оформлено Протокол про адміністративне правопорушення від 6 листопада 2015 року №0001. В подальшому його передали на розгляд Хмельницького міськрайонного суду(справа №686/22551/15-п,яка в ручному режимі набула справу №686/11495/16-п). Суддя Трембач О.Л. направляв двічи матеріали до прокуратури, що мало наслідком порушення к/п №0000031 від 18.06.2016 року, де ОСОБА_1 звинуватили у вчиненні кримінального правопорушення у відповідності до ч.1.ст.296 КК України.

09 серпня 2021 року Постановою прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури Смередчука О.В. кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні№0000031 закрито, у звязку з відсутністю складу злочину.

В силу факту перебування під слідством позивачу завдано моральної шкоди

Крім того, позивачем заявляється до стягнення сума витрат на правову допомогу 5 тисяч грн.. та транспортні витрати 16 грн., витрати часу-дві години по десять тисяч гривень на підготовку тексту позовної заяви.

Сторони до суду не з`явились, повідомлялись про час та дату судового засідання у встановленому порядку. Позивач просив здійснити розгляд справи за його відсутності. Відповідач подав письмовий відзив на позов та просив відмовити у задоволені пред`явлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про відшкодування моральної шкоди 4000000 грн., завданої незаконними діями органів досудового слідства.

Щодо позивача оформлено Протокол про адміністративне правопорушення від 6 листопада 2015 року №0001. В подальшому його передали на розгляд Хмельницького міськрайонного суду(справа №686/22551/15-п,яка в ручному режимі набула справу №686/11495/16-п). Суддя Трембач О.Л. направляв двічи матеріали до прокуратури, що мало наслідком порушення к/п №0000031 від 18.06.2016 року, де ОСОБА_1 звинуватили у вчиненні кримінального правопорушення у відповідності до ч.1.ст.296 КК України.

09 серпня 2021 року Постановою прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури Смередчука О.В. кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні№0000031 закрито, у звязку з відсутністю складу злочину.

Крім того, позивачем заявляється до стягнення сума витрат на правову допомогу 5 тисяч грн.. та транспортні витрати 16 грн., витрати часу-дві години по десять тисяч гривень на підготовку тексту позовної заяви.

Відповідно до Постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.05.2022 року, Справа № 686/11495/16-п,12.11.2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшов на розгляд протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, який постановою судді Трембача О.Л. від 11.04.2016 року в порядку ст. 253 КУпАП був скерований керівнику Хмельницької місцевої прокуратури, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачалися ознаки кримінального правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-3 КУпАП була закрита.

Враховуючи прийняте судом рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-3 КУпАП позовна заява ОСОБА_1 до Держави України про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000000 (десять мільйонів) грн. повернута позивачу без розгляду.

Після перегляду постанови від 30.05.2022 року Тернопільським апеляційним судом 25.08.2022 року, вищезазначена постанова набула законної сили.

Позивач звертався до суду з позовом до держави Україна, у якому у якості представника відповідача за пред`явленими вимогами вказав Вищу раду правосуддя, та просив стягнути з держави Україна на його користь 5 000 000 000,00 грн моральної шкоди, завданої незаконним рішенням судді Хмельницького міськрайонного суду Трембача О. Л. у справі №686/22661/15-п.

Позов мотивовано тим, що 11 квітня 2016 року суддя Хмельницького міськрайонного суду Трембач О. Л. прийняв незаконне рішення, яким матеріали адміністративного провадження відносно нього ОСОБА_1 за частиною першою статті 185-3 КУпАП направив керівнику Хмельницької місцевої прокуратури для прийняття рішення, оскільки в діях позивача вбачалися ознаки кримінального правопорушення.

Таким чином суддя Трембач О. Л. не вирішив справу по суті в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення та не звернув увагу, на відсутність взагалі події адміністративного правопорушення.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 09 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Верховний Суд при перегляді вищезазначеної справи зазначив, що при розгляді справи суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що вимоги позивача про стягнення з держави України шкоди за порушення вимог закону при розгляді справи №686/22661/15-п не можуть бути вирішені поза зв`язком зі з`ясуванням конкретних обставин її розгляду та оцінкою дій судді у цьому процесі, що відноситься до виключної компетенції Вищої ради правосуддя у межах відповідних дисциплінарних процедур.

Близьких за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19 (провадження № 11-957заі19).

У справі, яка переглядалася позивач не довів факт заподіяння йому моральної шкоди незаконністю дій або рішенням судді Хмельницького міськрайонного суду, що не пов`язані із здійсненням правосуддя, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями (рішенням) та наслідками, зазначеними ним у позові, а отже, суди дійшли обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з держави Україна моральної шкоди, завданої рішенням судді у справі № 686/22661/15-п.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарнтується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування та задоволення слідчим суддею таких скарг, не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 28.01.2019 року в справі №686/7576/18.

Питання про відшкодування моральної шкоди має вирішуватись, виходячи з наданих сторонами доказів. Позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяної відповідачем йому шкоди. У вигляді моральних та фізичних страждань, погіршення стану здоров`я, порушення життєвих зв`язків а стосунків з оточуючими людьми; не обґрунтовано заявлений розмір моральної шкоди.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Порядок відшкодування такої шкоди визначається законом (частина сьома статті 1176 ЦК України).

У той же час частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Отже, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю, рішенням) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши зібрані докази, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження наявності заподіяної йому моральної шкоди, завданої незаконним діями органів досудового слідства, причинного зв`язку між ними .

Враховуючи викладене, у задоволені позову слід відмовити. Підстави для стягнення заявлених витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_2 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000 000 грн., завданої незаконними діями органів досудового слідства.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 13 червня 2024 року.

Суддя: Чевилюк З.А.