Справа № 946/2227/24
Провадження № 2/946/2105/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме те, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її тіткою, факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5358 га, що розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0097 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4645 га, що розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0098.

Свої вимоги мотивує тим, що листом приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І № 786/02-14 від 05 жовтня 2023 року, приватний нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та оскільки у свідоцтві про народження спадкодавця вказано прізвище ОСОБА_4 , у свідоцтві про одруження з ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , у свідоцтві про народження батька спадкоємця вказано прізвище ОСОБА_6 , а у свідоцтві про народження спадкоємця ОСОБА_7 , зазначено батька як ОСОБА_6 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12 жовтня 2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5358 га, що розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0097 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4645 га, що розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0098.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

01.10.2020 року ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 137, згідно умов якого належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вона заповіла, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області № 217 від 13.03.2024 року, ОСОБА_3 , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а спільно з нею проживала, однак не була зареєстрована, племінниця спадкодавця ОСОБА_1 з вересня 2021 року по день смерті.

Встановлено, що ОСОБА_8 від прийняття спадщини відмовилась.

Крім того судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданим 18.03.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 92, ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 .

Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І № 786/02-14 від 05 жовтня 2023 року, приватний нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та оскільки у свідоцтві про народження спадкодавця вказано прізвище ОСОБА_4 , у свідоцтві про одруження з ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , у свідоцтві про народження батька спадкоємця вказано прізвище ОСОБА_6 , а у свідоцтві про народження спадкоємця ОСОБА_7 , зазначено батька як ОСОБА_6 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місяця перебування фізичної особи.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тобто по відношенню до спадкоємця, який на час відкриття спадщини постійно проживав спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області № 217 від 13.03.2024 року.

Тобто, ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , після укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прізвище позивачки було змінено з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 ».

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 , з ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а його батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Відповідно до свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , згідно якого ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , а її батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , після укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , прізвище дружини було змінено з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_16 ».

На думку суду, вказані неточності у написанні прізвищ виникли у зв`язку з помилковим різним написанням прізвищ у різних документах. Окрім цього, факт родинних відносин підтверджується довідкою двиконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області № 217 від 13.03.2024 року, в якій, зокрема, зазначено, що ОСОБА_3 , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а спільно з нею проживала, однак не була зареєстрована, племінниця спадкодавця ОСОБА_1 з вересня 2021 року по день смерті.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що позивачем доведено факт родинних відносин родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме те, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є тіткою ОСОБА_1 , а також факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме те, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є тіткою ОСОБА_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ) право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5358 га, що розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0097;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4645 га, що розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0098.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 25.06.2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар