УХВАЛА

13 червня 2024 року

м. Київ

справа № 463/3135/18

провадження № 61-8370ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року в справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь 46 000, 00 грн матеріальної шкоди та 15000, 00 грн моральної шкоди, завданої виведенням з ладу обладнання системиіндивідуального опалення її квартири.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 46 000, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в розмірі 15 000, 00 грн.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 рокув частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15 000, 00 грн моральної шкоди скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення суду залишено без змін.

09 червня 2024 рокупредставник заявника ОСОБА_1 - адвокат Вівчарівський В. П. через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року у вказаній справі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 61 000, 00 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

Представник заявника вказує, що ОСОБА_1 позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи (підпункт «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Проте таке посилання не дає підстав для висновку про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді іншої справи, оскільки заявником не зазначено, у якій саме конкретній справі (номер справи) вона позбавлена можливості спростувати такі обставини. Вказівка у касаційній скарзі про намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 не є іншою справою, яка перебуває на розгляді в суді.

Також представник заявника вказує, що справа має для ОСОБА_1 виняткове значення (підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), оскільки за результатами її розгляду остання може бути позбавлена права на захист свого права власності. Зокрема, зазначає, що якщо у цій справі суд вирішить, що ОСОБА_1 зобов'язана відшкодувати позивачу збитки, завдані тим правам та інтересам, які задовольнялись припиненим неправомірним використанням майна ОСОБА_1 , тоді остання позбувається права на захист свого права власності та відшкодування шкоди, завданої неправомірним користуванням таким майном, оскільки поведінка власника майна не може бути одночасно правомірною і неправомірною.

Слід зазначити, що оцінка судом «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Аналіз наведених у скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що вказана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки незгода з оскаржуваними судовими рішеннями не свідчить про винятковість справи для заявника, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для останньої внаслідок прийняття таких судових рішень.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких суд міг би визнати оскаржувані судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню, у касаційній скарзі не зазначено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду заява про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року в справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко