Єдиний унікальний номер 725/5302/24
Номер провадження 2-о/725/562/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., перевіривши матеріали спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

У С Т А Н О В И В:

10.06.2024 Першотравневим районним судом м. Чернівці отримано спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, у якій заявники просять суд:

1. Розірвати шлюб укладений між ними;

2. Встановити факт самостійного виховання та утримання дитини батьком.

Перевіряючи отриману заяву на відповідність вимогам ЦПК України, доходжу такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, а тому порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 5ст. 177 ЦПК Українипозивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Із Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року вбачається, що до заяви про розірвання шлюбу додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

З матеріалів позову вбачається, що позивачем не надано оригіналу свідоцтва про шлюб.

В позовній заяві ним не роз`яснено, які складнощі в отриманні оригіналу свідоцтва або його дублікату є у нього, в порядку ст.84 ЦПК України.

Також немає даних про підтвердження цих обставин.

Таким чином, позивачеві необхідно подати оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Так, згідно із ч.3 та ч.5 ст.293 ЦПК України заявники мають право звернутися до суду в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу, а також про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви.

Згідно із п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) для фізичних осіб сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Поряд із цим заявники у своїй заяві не вказують дані про наявність чи відсутність у них електронного кабінету.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

При розгляді цієї категорії справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Разом із тим, у заяві об`єднано дві вимоги, окрім вимоги про розірвання шлюбу також заявлено вимогу про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Як встановлено судом, заявниками не визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, рішення у справі щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації.

Ними можуть бути відповідні: Орган опіки та піклування, Управління соціального захисту населення, Департамент праці та соціальної політики, уповноважені особи компетентних органів державної влади, на яких покладено обов`язки з виконання Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію».

Окрім того, відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Однак, жодних доказів на підтвердження проживання ОСОБА_1 на території Першотравневого районного суду м. Чернівці не надано.

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, заявникам слід уточнити заявлені вимоги, які можуть бути розглянуті саме у порядку окремого провадження, встановити конкретну мету, яка викликає необхідність встановлення конкретного факту.

Також слід визначитися із колом заінтересованих осіб, яких слід залучити до участі у справі, виходячи із мети встановлення факту та подальшого пред`явлення рішення суду до виконання. У випадку залишення іншої вимоги оплатити судовий збір та надати докази підсудності справи суду.

У разі неможливості вирішення поставленого питання у порядку окремого провадження, роз`яснити заявникам можливість звернення з таким у порядку загального позовного провадження, шляхом пред`явлення позову.

Ураховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 185 ЦПК України заяву заявників- слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення виявлених недоліків 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявникам, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, буде вважатися неподаною і повернута їм.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України, ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, Закону України «Про судовий збір» та керуючись ст.ст. 175 - 177, 185, 261, 293, 318,354 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - залишити без руху.

Надати заявникам строк 10 (п`ять) днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який рахувати з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявникам, що якщо у встановлений строк вказані в ухвалі недоліки не будуть усунені, заява буде вважатися неподаною та повернута їм.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька