КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 761/22496/23 Головуючий у 1 інстанції: Матвєєва Ю.О.

Провадження №22-ц/824/7770/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

30 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

секретаря судових засідань Василенка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування.

Просило визнати недійсним Договір дарування від 19 травня 2021 року, серія та номер: № 320, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо квартири загальною площею 44,44 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати запис про право власності об`єкта нерухомого майна внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що між сторонами існував господарський спір, внаслідок якого, рішенням Господарського суду м. Києва від 06 квітня 2021 року позовні вимоги ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» до ОСОБА_3 було задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_3 повернути ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» порошок мідний ПСМ-1 у кількості 2 213, 87 кг шляхом доставки за місцезнаходженням Товариства.

Стягнуто з ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20 липня 2021 року рішення Господарського суду м. Києва від 06 квітня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії судді Касаційного господарського суду від 09 листопада 2021 року касаційну скаргу відповідачки було залишено без задоволення.

Зазначило, що під час вирішення господарського спору відповідачкою було укладено договір дарування від 29 травня 2021 року, відповідно до якого належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 вона подарувала своїй матері ОСОБА_4 .

На думку позивача, договір дарування спрямований на ухилення відповідачкою від виконання зобов`язань і виконання рішення господарського суду, є фраудаторним, оскільки вчинений на шкоду кредитору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» про визнання договору дарування недійсним було відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 12 000 грн. та в сумі 11 000 грн.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачка відчужила квартиру під час існування спору з нематеріальною складовою, а тому суд не може розцінити її дії як такі, які направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» подало апеляційну скаргу. Просило скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначило, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинами справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що позивач має право звернутися до суду із захистом свого особистого майнового права та інтересу будь-яким способом, передбаченим ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, захисту цивільних прав та інтересів на підставі преюдиційних фактів, встановлених Господарським судом міста Києва.

Вважає, що укладення такого правочину зі своїм родичем після винесення судового рішення про задоволення вимоги з повернення майна у вигляді давальницької сировини, було здійснено з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рамках виконання рішення, що свідчить про те, що правова мета укладення даного правочину була інша, ніж передбачена самим договором, а тому цей правочин є фіктивним та може бути визнаний судом не дійсним.

Вважає, що укладання вказаного правочину обома сторонами було вчинене без мети настання реальних наслідків, а лиш з метою уникнення виконання майнового зобов`язання відповідача перед позивачем, зокрема відшкодування завданих збитків за рахунок конфіскації, примусової реалізації об`єкту укладеного правочину.

Зазначає, що збитками є втрати матеріального характеру, які особа зазнала внаслідок знищення чи пошкодження тієї чи іншої речі, а також втрати матеріального характеру, які особа може зазнати у процесі відновлення свого порушеного права.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

28 березня 2024 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на подану апеляційну скаргу.

28 березня 2024 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на подану апеляційну скаргу.

18 квітня 2024 року від ТОВ "Інтер-Контакт-Пріор" надійшла відповідь на відзив.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Стащук В.А. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Відвідач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення апеляційної скаргу, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення апеляційної скаргу, просила відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 року були задоволені позовні вимоги ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» до ОСОБА_6 (ОСОБА_11) щодо повернення на користь ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» порошку мідного ПСМ-1 у кількості 2 213, 87 кг шляхом доставки за місцезнаходженням ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор». Стягнуто з ОСОБА_7 на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 року рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.11.2021 року рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 року залишені без змін.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 11.08.2022 року відкрито виконавче провадження по виконанню наказу№ 910/16952/20, виданому 10.09.2021 року Господарським судом міста Києва.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 15.08.2022 року виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку із неможливістю виконання рішення суду у зв`язку із відсутністю у боржника майна, зазначеного у виконавчому документі.

Відповідно до договору дарування квартири від 29.11.2018 року ОСОБА_6 (ОСОБА_10) є власником квартири АДРЕСА_1 .

19.05.2021 року ОСОБА_6 (ОСОБА_10) подарувала свої матері ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири.

Вказаний правочин було вчинено після ухвалення рішення Господарським судом міста Києва.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання договору дарування недійсним суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка відчужила квартиру під час існування спору з нематеріальною складовою, а тому суд не може розцінити її дії як такі, які направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки суд неповно встановив обставини справи та ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 13 січня 2023 року серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , відповідачка ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » у зв`язку із укладенням шлюбу зі ОСОБА_9 .

Рішенням Господарського суду міста Києва позов ТОВ «Інтер Контакт-Пріор» до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути позивачу порошок мідний ПСМ-1 в кількості 3283,87 кг. було задоволено. Рішення набрало законної сили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03 квітня 2024 року по справі № 910/16952/20 у задоволенні заяви ТОВ «Інтер Контакт-Пріор» про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 року, було відмовлено.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вимогам зазначеної статті рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивачі відповідач.

Вказане випливає із правил частин 1-3 ст. 51 ЦПК України, зокрема, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦ від 21.12.2020 року № 328/2428/17, від 13.01.2021 року № 404/596/18.

Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції залучив до участі в справі ОСОБА_2 , мати відповідача ОСОБА_6 (ОСОБА_12), в якості третьої особи.

Процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору відрізняється за обсягом прав та обов`язків.

Залучення до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи не може забезпечити належний розгляд справи за заявленими вимогами ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» про визнання договору недійсним.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги, та ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В порядку ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положення ч.13 цієї норми законодавства вказують на те, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У разі відсутності підстав для задоволення позовних вимог судові витрати понесені позивачем компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 травня 2024 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко