Справа № 139/498/24
Провадження № 2-о/139/41/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.,

з участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вендичанська селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області, про встановлення факту родинних відносин,

у с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Заявник є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, прийняв спадщину, але не може оформити спадкові права, зокрема, на земельну ділянку, через недоведеність родинних стосунків зі спадкодавцем. Так, в актовому записі про його народження батько зазначений як ОСОБА_3 , а відповідно до свідоцтва про смерть та правовстановлюючих документів на спадкове майно, батько значився як ОСОБА_4 .

20 червня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 з відповідною заявою звернувся до суду.

Ухвалою від 21 червня 2024 року (а.с. 28) відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у п. 4 позовних вимог просив справу розглядати без участі заявника (а.с. 3).

Представник заінтересованої особи Вендичанської селищної ради - у судове засідання не з`явився, подав заяву (а.с. 32) про розгляд справи без його участі та про незаперечення вимоги ОСОБА_1 .

Враховуючи обставину, що цивільним процесуальним законодавством не передбачено обов`язкової участі заінтересованої особи та положення ч. 3 ст. 211, ч. 1 і п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,судом ухвалено про розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованої особи.

Представник заявника і його рідний брат ОСОБА_1 суду пояснив, що їх у батьків було троє синів. Батьки вважалися поляками і мали відповідні імена, зокрема, батько мав ім`я ОСОБА_4 , а мати ОСОБА_5 . Однак, у 1948 році чомусь усіх почали записувати за національністю українець та, відповідно, записувати імена на український манер. Так їх батько став ОСОБА_6 замість ОСОБА_4 , а їх по батькові записали як ОСОБА_6 . В той же час, їх старший брат 1948 року ОСОБА_7 по-батькові записаний як ОСОБА_8 . По своїй смерті батько залишив заповіт на користь сина ОСОБА_9 , але той тепер не може довести перед нотаріусом родинні стосунки, а тому вимушений був звертатися до суду.

У суді також були допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що вони жили по-сусідству з родиною ОСОБА_12 , а тому їм добре відомо, що в сім`ї ОСОБА_6 (або як говорили в селі ОСОБА_13 ) та ОСОБА_5 було троє синів: ОСОБА_14 , 1948 року народження, ОСОБА_9 , 1950 року народження, та ОСОБА_15 , 1951 року народження.

Судом також було досліджено письмові докази, подані до суду разом із заявою.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити з врахуванням такого:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 8).

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно. Як вбачається із довідки Лучинчицького старостинського округу від 29.05.2024 № 85 (а.с. 11) та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 086435 (а.с. 16), до складу спадщини після смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,3072 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Лучинчицької сільської ради колишнього Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Із копії заповіту вчиненого 03.07.2007 (а.с. 9) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77298600 від 12.06.2024 (а.с. 10) вбачається, що спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 (а.с. 9).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до довідки Лучинчицького старостинського округу від 29.05.2024 № 85 (а.с. 11), ОСОБА_1 був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, а 12 червня 2024 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 14), на підставі якої Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 66/2024 до майна померлого ОСОБА_2 .

В той же час, державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії через неможливість встановити родинні зв`язки між спадкоємцем, який подав заяву та спадкодавцем, який залишив заповіт, про що було винесено постанову № 139/02-31 від 12.06.2024 (а.с. 17).

Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 12-13)доводиться обставина, що матір`ю заявника була ОСОБА_16 , а батьком ОСОБА_17 .

В той же час родинні відносини спадкодавця та спадкоємця доведені дослідженими в судовому засіданні документами:

- довідкою Лучинчицького старостинського округу від 29.05.2024 (а.с. 11), відповідно до якої заявник є сином ОСОБА_2 ;

- текстом заповіту (а.с. 9), посвідченого 03.07.2007 секретарем Лучинчицької сільської ради та зареєстрованим за № 231 (а.с. 10), відповідно до якого ОСОБА_2 все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_1 ;

- виписками з погосподарських книг за 2011-2015 (а.с. 18), 2006-2010 (а.с. 19), 2001-2005 (а.с. 20) роки, в яких ОСОБА_2 записаний як голова сім`ї, а ОСОБА_1 як син. Крім того, у виписках за 1961-1963 (а.с. 22), 1958-1960 (а.с. 23) роки головою двору значиться ОСОБА_17 , ОСОБА_16 його дружина, а ОСОБА_1 його син.

Дата народження спадкодавця 1922 рік, узгоджується із віком батька ОСОБА_18 , зазначеного в актовому записі про народження (у 1950 році минуло 28 років).

Таким чином, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт родинних стосунків між спадкодавцем ОСОБА_2 та заявником ОСОБА_1 як між батьком та сином. В судовому засіданні також доведено мету встановлення факту родинних відносин оформлення спадкових прав, про що свідчить постанова № 139/02-31 від 12 червня 2024 року державного нотаріуса Мурованокуриловецької ДНК (а.с. 17). З цих підстав заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 259, 265, 294, 319, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ________________