ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/462/24
номер провадження 2-о/695/44/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Кучми А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноші цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні у загиблого військовослужбовця,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_2 із заявою, в якій просить встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні у загиблого брата військовослужбовця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_3 , який є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув у ході виконання бойового обов`язку під час захисту Батьківщини. Листом від 20.12.2023 № 692 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив ОСОБА_2 , що зможе прийняти документи на виплату одноразової грошової допомоги лише у тому разі, якщо заявниця буде відноситись до кола осіб, що мають право на призначення та отримання такої допомоги.

Ухвалою суду від 06.02.2024 відкрито провадження у справі за вказаною заявою.

Ухвалою суду від 06.03.2024 залучено до участі у даній справі у якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.

22 квітня 2024 року представником заінтересованої особи Міністерства оборони України надано до суду письмові пояснення, в яких просить, зокрема закрити провадження у справі.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі, з посиланням на положення ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, що заявниця не належить до жодної із встановленої законом категорій осіб, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а тому не має права на отримання такої допомоги відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». З огляду на наведене, на думку представника заінтересованої особи Міністерства оборони України встановлення факту перебування заявниці на утриманні свого рідного брата ОСОБА_3 не має значення для охорони прав, свобод та інтересів заявниці або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, тобто від встановлення цього факту не залежить виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав, а тому вказаний факт не підлягає встановленню у порядку цивільного судочинства.

20 травня 2024 року на адресу суду представником заінтересованої особи Міністерства оборони України надано додаткові докази по справі: заяву ОСОБА_2 від 15.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про призначення та виплату заявниці одноразової грошової допомоги, інших соціальних підтримок, у зв`язку із смертю брата військовослужбовця ОСОБА_3 , на утриманні якого перебувала заявниця; лист т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 начальнику Головного управління військової служби Міністерства оборони України від 07.05.2024 №1380/768, згідно з яким за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_2 від 15.12.2023 про призначення та виплату заявниці одноразової грошової допомоги, з огляду на те, що остання не входить до кола осіб, визначених ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», їй надано відповідь-роз`яснення щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги та повернуто надані документи; лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 від 20.12.2023 №692, відповідно до якого останню повідомлено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки уповноважені приймати документи від осіб, які можуть звернутися за одноразовою грошовою допомогою. ІНФОРМАЦІЯ_5 є органами уповноваженими подавати висновки щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги. З посиланням на викладене ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах своїх повноважень може лише прийняти від ОСОБА_2 відповідні документи для оформлення одноразової грошової допомоги у тому випадку, якщо остання відноситься до кола осіб, що мають право на призначення та отримання такої допомоги.

Судове засідання з розгляду даної справи призначене на 10 год 30 хв 19.06.2024.

Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, явку свого представника у судове засідання не забезпечив.

Представник заявниці адвокат Брус Сергій Миколайович проти закриття провадження у даній справі категорично заперечував.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Кучма Аліна Григорівна на задоволенні клопотання про закриття провадження у даній справі наполягала, посилаючись на підстави, викладені у письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представника заявниці, представника заінтересованої особи Міністерства оборони України, враховуючи підстави для звернення до суду з даною заявою, суд зазначає про таке.

Пунктом першим частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі Закон № 2011-ХІІ, тут і далі у редакції чинній станом на час звернення заявниці із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 (далі Порядок №975) визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

У пункті 5 Порядку № 975 (тут і далі у редакції чинній станом на час звернення заявниці із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги) унормовано, зокрема, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

У пункті 10 Порядку № 975 визначено перелік документів, які члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів.

З системного аналізу наведених положень, вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, утриманцям військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Обставина, що причина смерті ОСОБА_3 пов`язана із захистом Батьківщини, заінтересованою особою Міністерством оборони України не заперечується.

Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є те, чи перебувала заявниця на утриманні у свого брата загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , та відповідно до статті 16-1 Закону № 2011-XII має право на отримання спірної одноразової грошової допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62 ЦПК. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником (статті 456, 457, 461 ЦК).

Із заяви ОСОБА_2 вбачається, що необхідність встановлення факту перебування заявниці на утриманні у свого брата загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 є захист її майнових та немайнових законних інтересів, що включає в себе отримання пільг та допомоги, зокрема одноразової грошової допомоги відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відтак суд відхиляє доводи представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про те, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав ОСОБА_2 .

Більш того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 вказала, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні у загиблого військовослужбовця на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відтак суд відмовляє у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про закриття провадження у справі з цих підстав.

Керуючись ст.13, 255, 293, 294, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про закриття провадження у справі відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у порядку та строки, передбачені ст.353-355 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 24.06.2024.

Суддя А.В.Ватажок-Сташинська