КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Кулачко Тараса Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року позивач ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» звернувя до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 33 504,34 грн, з яких 29 951,59 грн - основна сума заборгованості, 890,99 грн - 3% річних, 2 661,76 грн - втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 2 481,00 грн - судових витрат.

Позов обгрунтований тим, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Київської міської ради V сесії VIII скликання №189/3196 від 12.10.2017 року «Про перейменування вулиці у Солом`янському районі м. Києва» вулицю Лебедєва-Кумача перейменовано у вулицю Миколи Голего. Відповідне рішення офіційно оприлюднено в газеті Київської міської ради «Хрещатик».

Зазначений будинок знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» з 30.07.2013 року згідно акту приймання-передачі обєкта в управління (з балансу) від 30.07.2013 року.

Позивач зазначає, що між ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» та відповідачкою 31.01.2014 року було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Зазначений договір є досі чинним у відповідності до п. 7.1, оскільки він щорічно продовжував строк своєї дії.

Згідно п. 1.1 договору, позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач забезпечує своєчасну оплату таких послуг по фактичним витратам у строк та на умовах, що передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 2.2. договору платежі вносяться не пізніше ніж до 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.п.1 п. 3.2. того ж договору, відповідач зобов`язується оплачувати позивачу послуги у встановлений цим договором строк.

Позивачем зобов`язання щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території виконувались вчасно та в повному обсязі.

ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» з метою стягнення плати за житлово-комунальні послуги кожного місяця надавав відповідачу розрахунок вартості наданих протягом звітного місяця житлово-комунальних послуг (квитанція), в які було зазначено зобов`язання відповідача провести оплату до 20 числа.

На підставі зазначеного, позивач вказує, що у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 29 951,59 грн, у зв`язку із несплатою наданих житлово-комунальні послуги.

Крім того, у зв`язку з простроченням сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 також були нараховані 890,99 грн - 3% річних, 2 661,76 грн - інфляційних втрат.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» - заборгованості в сумі 33 504,34 грн, з яких - 29 951,59 грн - основна сума заборгованості, 890,99 грн - 3% річних, 2 661,76 грн - втрати від інфляції.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» - 2 481,00 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Кулачко Т.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Кулачко Т.М. обгрунтовував тим, що розподіл витрат з управління багатоквартирним будинком між співвласниками є непропорційним, адже витрати на утримання будинку розподіляються позивачем лише між власниками квартир, а при цьому власники нежитлових приміщень не приймають участь у таких витратах.

Разом з тим зазначає, що позивач не надав доказів своїх фактичних витрат на утримання будинку.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, адвокат Кулачко Т.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 зазначав, що позивач не мав права включати до своїх витрат з утримання будинку витрат з вивезення побутового сміття, адже починаючи з 08.06.2018 року між відповідачкою та КП «Київкомунсервіс» склалися окремі договірні взаємовідносини, за якими послуги з вивезенням побутових відходів відповідачка зобов`язана сплачувати саме на користь КП «Київкомунсервіс».

Крім того вказує, що не всі витрати, зазначені у долучених до позовної заяви кошторисах фактичних витрат, можна включати у склад на утримання будинку.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції адвокат Дмишук В.Б., який представляє інтереси ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» подав відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтований тим, що сторона відповідача жодним чином не спростовує наявність у неї заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, тому представник ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Разом з тим, адвокатом Дмишуком В.Б., який представляє інтереси ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка», у відзиві було заявлене клопотання щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» понесені судові витрати. При цьому адвокат позивача зазначив, що докази на підтвердження понесених ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у зв`язку з розглядом цієї справи, будуть надані в порядку та строки передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідачка є споживачем житлово-комунальних послуг, які вона отримала в період з серпня 2018 року по січень 2022 року. Крім того, відповідачкою не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг, а також не надано доказів на спростування наданих позивачем розрахунків боргу та штрафних санкцій.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пп. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, управитель зобов`язаний вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Статтею 13 цього Закону послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) віднесено до житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18-19 том 1), свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 18099463 від 21.02.2014 року, виданим Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві (а.с. 20-21 том 1).

Рішенням Київської міської ради V сесії VIII скликання №189/3196 від 12.10.2017 року «Про перейменування вулиці у Солом`янському районі м. Києва», вулицю Лебедєва-Кумача перейменовано у вулицю Миколи Голего. Відповідне рішення офіційно оприлюднено в газеті Київської міської ради «Хрещатик» (а.с. 17 том 1).

Разом з тим, багатоквартирний будинок за адресою АДРЕСА_3 , знаходиться на обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» з 30.07.2013 року, згідно акту приймання-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) від 30.07.2013 року (а.с. 22а-25 том 1).

Крім того, співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , 15 липня 2016 року прийнято рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» управителем багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 26-33 том 1).

ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» є управителем будинку та зобов`язане утримувати зазначений будинок та прибудинкову територію на підставі: протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 від 15.07.2016 року; договорів про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, укладених з власниками квартир у будинку; акту приймання-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) від 30.07.2013 року; договору № 030113 від 01.05.2013 року на повне технічне обслуговування і ремонт ліфтів та обслуговування системи диспетчеризації будинку по індивідуальному розрахунку; договору № 040616 від 01.06.2016 року на повне технічне обслуговування і ремонт ліфтів та обслуговування системи диспетчеризації будинку по індивідуальному розрахунку (а.с. 70-76 том 1); договору № 0104/16-ТО від 01.04.2016 року на технічне обслуговування системи автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу, водяного пожежогасіння підземного паркінгу (а.с. 90-96 том 1); договору № 1780 від 22.12.2009 року на вивезення твердих побутових відходів (а.с. 49-53 том 1); договору № 08561/4-1-09 від 20.01.2009 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі; договору № 15539/9-09 від 15.06.2016 року на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (а.с. 54-55 том 1).

При цьому, особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 відкритий позивачем.

Так, відповідно до п.1.1 договору б/н від 31.01.2014 року про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, укладеного між ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» та відповідачкою ОСОБА_1 , позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території у житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 , а відповідачка забезпечує своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором (а.с. 43-48 том 1).

Вказаний договір є чинним відповідно до п. 7.1 даного договору, підписанням цього договору сторони приймають та підтверджують свої зобов`язання щодо нього.

Таким чином, відповідно до п. 2.2. договору б/н від 31.01.2014 року про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, укладеного між ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» та відповідачем ОСОБА_1 , платежі вносяться не пізніше ніж до 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ч. 1 п. 3.2 цього ж договору відповідач зобов`язується оплачувати позивачу ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» послуги у встановлений цим договором строк.

Встановлено, що позивачем зобов`язання щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території виконувалися вчасно та в повному обсязі.

Позивач з метою стягнення плати за житлово-комунальні послуги кожного місяця надавав відповідачу розрахунок вартості наданих протягом звітного місяця житлово-комунальних послуг (квитанцію), в якій було зазначено зобов`язання відповідача провести оплату до 20 числа.

Таким чином, зобов`язання з оплати за житлово-комунальні послуги повинні бути виконанні споживачем (відповідачем) до 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі послуги були надані (спожиті).

З наданого до суду апеляційної інстанції розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача за період з 01.08.2018 року до 31.01.2022 року утворилася заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 29 951,59 грн, 890,99 грн - 3% річних, 2 661,76 грн - інфляційних втрат (а.с. 169-171 зворот том 1).

Доказів неотримання чи несвоєчасного (або не в повному обсязі) отримання відповідачкою житлово-комунальних послуг в спірний період, порядку нарахування вказаної вище заборгованості, суду надано не було.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» наявної заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та інфляційної складової.

Доводи апеляційної скарги про те, що розподіл витрат з управління багатоквартирним будинком між співвласниками є непропорційним, адже витрати на утримання будинку розподіляються позивачем лише між власниками квартир, а при цьому власники нежитлових приміщень не приймають участь у таких витратах, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з Листа генерального проектувальника багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 - ТОВ «Печерська архітектурна майстерня» від 23 травня 2017 року, що вільна площа 1-го поверху будинку використовується для вбудованих приміщень громадського призначення, які не мають із будинком спільних приміщень загального користування, несучих, огороджувальних та несучо-огороджувальних конструкцій, та мають незалежне електропостачання, теплопостачання, постачання холодної води та водовідведення.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав доказів своїх фактичних витрат на утримання будинку, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки позивачем долучено до позовної заяви оптичний диск, на якому знаходяться засвідчені електронним цифровим підписом фотокопії кошторисів фактичних витрат та фотокопії відповідних первинних бухгалтерських документів за період з 01.08.2018 року по 31.01.2022 року (а.с. 22 том 1).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не мав права включати до своїх витрат з утримання будинку витрат з вивезення побутового сміття, адже починаючи з 08.06.2018 року між відповідачкою та КП «Київкомунсервіс» склалися окремі договірні взаємовідносини, за якими послуги з вивезенням побутових відходів відповідачка зобов`язана сплачувати саме на користь КП «Київкомунсервіс», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідачкою не було надано жодних доказів щодо наявності договірних взаємовідносин із КП «Київкомунсервіс» у період утворення заборгованості щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Наведені у апеляційній скарзі доводи про те, що не всі витрати, зазначені у долучених до позовної заяви кошторисах фактичних витрат, можна включати у склад на утримання будинку, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ні текст Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.07.2018 року №190, ні текст самого «Обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території» не містять вичерпного, або ж виключного переліку робіт (послуг), які можуть бути включені до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку, а сама відповідачка не зверталась до позивача із будь-якими претензіями, скаргами, заявами, щодо якості надання чи ненадання позивачем послуг протягом спірного періоду - з 01.08.2018 року по 31.01.2022 року.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кулачко Тараса Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «18» червня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко В.І. Олійник