ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/375/24 Справа № 202/7809/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
12 червня 2024 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В.,
суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Базалицький Роман Володимирович, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі номер 202/7809/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), -
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) - задоволено у повному обсязі.

Застосовано наслідки нікчемності правочину - договору фінансового лізингу №АРТЕ27321ЗАЯВА, укладеного 11 березня 2021 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , та стягнуто з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 суму сплачених платежів у розмірі 348738,90 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 3487,39 грн.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Базалицький Роман Валерійович, - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19704,00 грн.

Із вказаними судовими рішеннями не погодився відповідач АТ «Акцент-Банк», подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року та додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року по цивільній справі №202/7809/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, відмовити в задоволенні заяви про розподіл судових витрат в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишено без задоволення, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року та додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року залишено без змін.

31 травня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Базалицький Р.В., про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій заявник просив стягнути на користь позивача ОСОБА_1 із відповідача АТ «Акцент банк» судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 15136,00 гривень.

В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в

апеляційній інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Базалицький Р.В., надав до суду договір №05/04-1 від 05.04.2023 року про надання професійної правничої допомоги, додаток №1 до договору№05/04-1, акт наданої правничої допомоги, остаточний розрахунок витрат, докази надсилання заяви відповідачу.

Від відповідача АТ «Акцент-Банк» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 500,00 грн.

В обґрунтування клопотання, зазначив, що відповідач не погоджується, що адвокатом було витрачено 10 годин на підготовку, подання відзиву на апеляційну скаргу, підготовку та подання додаткових пояснень, оскільки адвокатом Базалицким Р.В. неодноразово використовувалась правова позиція описана у відзиві, адвокат діє по певному «шаблону» розмір витрат є явно завищеним та направлений не на компенсацію реально понесених витрат, а на надмірне збагачення за рахунок АТ «Акцент-Банк».

Вважає, що представник позивача не надав належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження реальності, необхідності та розумності вказаного розміру витрат, понесених позивачем на правову допомогу, у зв`язку із чим, вбачається необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги у суді першої інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат.

Сторони та їх представники у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 13, 14, том 2).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Базалицький Р.В. надали до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 18, 19, том 2).

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути подану заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутністю осіб, що не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 05 квітня 2023 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Базалицьким Р.В. укладено договір про надання професійної правничої допомоги №05/04-1 (а.с. 238-239зв, том 1).

Відповідно до пункту 4.1.2 клієнт оплачує правничу допомогу у порядку та розмірах, що передбачені відповідними додатками до цього договору, та на підставі виставленого рахунка, який надається клієнту разом із актом наданої правничої допомоги.

05 квітня 2023 року позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Базалицьким Р.В. підписано додаток №1 до договору №05/04-1 про надання професійної правничої допомоги від 05 квітня 2023 року, яким передбачено обчислення вартості наданих послуг, зокрема, вартість підготовки відзиву та інших процесуальних документів становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день складення акту наданої правничої допомоги за 1 годину, вартість участі адвоката в апеляційному розгляді справи становить 2200,00 грн за 1 судове засідання (а.с. 240, том 1).

Відповідно до остаточного розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи в апеляційній інстанції - витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, становлять 15136,00 грн, з яких 10736,00 грн - підготовка, подання відзиву на апеляційну скаргу АТ «АКЦЕНТ-БАНК» у цивільній справі №202/7809/23 до Дніпровського апеляційного суду; підготовка, подання додаткових пояснень до Дніпровського апеляційного суду (кількість годин роботи адвоката - 10 годин); 4400,00 грн - участь адвоката у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції - 21.02.2024 року та 01.05.2024 року (2 судових засідання) (а.с. 236, том 1).

30 травня 2024 року позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Базалицьким Р.В. підписано акт приймання наданої правничої допомоги до договору №05/04-1 про надання професійної правничої допомоги від 05 квітня 2023 року на загальну суму 15136,00 грн (а.с. 241, том 1).

З протоколів судових засідань від 21 лютого 2024 року та 01 травня 2024 року, вбачається, що представник позивача адвокат Базалицький Р.В. дійсно приймав участь у судових засіданнях (а.с. 183-183зв, 212-212зв).

Вирішуючи питання щодо розміру правничої допомоги, апеляційним судом взято до уваги, що відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу суттєво повторює доводи позовної заяви та відповіді на відзив на позовну заяву від 25.05.2023 року, отже відзив не потребував значного часу на його підготовку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року (справа №756/2114/17) зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи (яка, на думку колегії суддів, не є занадто складною), апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в обсязі, який підлягає відшкодуванню відповідачкою, у сумі 6547,20 грн.

Такий розмір буде об`єктивним та справедливим.

Керуючись ст. 270, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Базалицький Роман Володимирович, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 6547,20 гривень.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: