Провадження № 2/201/128/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення, оформлене протоколом,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 25 листопада 2020 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про відшкодування збитків, в якій позивач просить суд з урахуванням уточнень від 25 березня 2021 року стягнути з відповідачів на свою користь 108 089,33 грн. вартості недорахованої електричної енергії, та витрати за сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у Відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що проводилась 16 грудня 2019 року згідно підпункту 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії, а саме: «самовільне підключення струймоприймачів та електропроводки без наявності відповідних договорів про постачання електричної енергії до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом AL 2*16 від опори № 6422, виявити яке при контрольному огляді можливо. Прилад обліку відсутній. Порушення продемонстровано споживачу».

За результатами перевірки 16 грудня 2019 року Актом про порушення № 003442, зафіксовано, що Відповідач розкрадає електричну енергію.

Акт про порушення підписала ОСОБА_4 без будь-яких зауважень чи заперечень, що свідчить про згоду з виявленим порушенням ПРРЕЕ.

Згідно наданих пояснень уповноважених представників Позивача, за даною адресою розташований 2-х поверховий житловий будинок, а в ньому проживає велика родина, яка використовує електричну енергію на власні побутові потреби, при цьому не сплачуючи за неї.

21 грудня 2019 року за заявою відповідача ОСОБА_1 , який представляв інтереси ОСОБА_4 , засідання комісії по розгляду даного Акту про порушення було перенесено на 21 грудня 2019року.

20 грудня 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, на якому прийнято рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії в сумі 108 089,33 грн. та складено протокол № 57/19.

20 грудня 2019 року на засіданні комісії, був присутній представник ОСОБА_4 , згідно довіреності від 18 грудня 2019 року, що зареєстрована в реєстрі приватним нотаріусом за № 2489.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 жодних зауважень чи заперечень до протоколу не вніс, що свідчить про згоду з рішенням комісії та прийнятим рішенням.

Разом з тим, на засідання комісії по розгляду результатів проведення вибіркової перевірки актів про порушення ПРРЕЕ, що зафіксовано актом від 23 грудня 2019 року, члени комісії виявили технічну помилку, яку було допущено в протоколі засідання комісії від 16 грудня 2019 № 57/19.

За змістом даного акту, комісією було прийнято рішення: «Внести відповідні коригування в протокол від 20 грудня 2019 № 57/19, а саме розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії провести з 16 грудня 2018 року по 16 грудня 2019 року, згідно пункту 8.4.8 ПРРЕЕ.

Акт від 23 грудня 2019 про виявлення технічної описки в протоколі від 20 грудня 2019 та виправлений протокол було направлено на адресу Відповідача 04 лютого 2020 року.

На підставі виявленого порушення у Відповідача, розрахунок виконано відповідно до пункту 8.4.13 за формулою 8 глави 8 ПРРЕЕ, період розрахунку склав: з 16 грудня 2018 по 16 грудня 2019 (день складання акту), тобто за 365 днів.

ОСОБА_4 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а отже користувалася електричною енергією на власні побутові потреби та була споживачем електричної енергії.

Згідно свідоцтва про право власності від 10 березня 1995 року № 148, ОСОБА_5 (чоловік ОСОБА_4 ) є власником будинку АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту ОСОБА_5 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

28 лютого 2020 року згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від, спадкоємцями домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які згідно даного свідоцтва успадкували по частки спадщини. Відповідач 2, ОСОБА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 лютого 2020року, є власником 29/200 часток, що складається з частки 29/100 часток домоволодіння у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 також є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки 02 червня 2020 року надавала згоду на укладення Договору з розподілу, що також зокрема підтверджується заявою власноруч нею підписаною.

Інші співвласники житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема Відповідач 1 та Відповідач 3 надали письмову згоду Відповідачу 2 на укладення Договору № 0409003.

Разом з тим, Відповідач 4, ОСОБА_3 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 жовтня 2016, також є власником 26/100 частини у житловому будинку АДРЕСА_1 . Відповідач 2 надав згоду саме ОСОБА_3 на укладення Договору з розподілу.

Позивач звертає увагу суду на той факт, що вже після усунення порушення ПРРЕE 21 травня 2020 року з Відповідачем 2 було укладено Договір з розподілу електричної енергії, 20 липня 2020 року між позивачем та відповідачем 2 укладено Договір на інтернет послуги та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . А 28 липня 2020 між позивачем та Відповідачем 4 також після усунення порушення ПРРЕЕ укладено Договір з розподілу та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Крім того, з аналізу особового рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що щомісячне споживання електричної енергії є досить значним, близько 1400 - 1600 кВт. Тобто, після того як представниками позивача було усунено безоблікове споживання електричної енергії без приладу обліку, та за заявою Відповідача 2 до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про укладення Договору та встановлення приладу обліку, споживання електричної енергії є доволі великим.

Тому представник позивача пославшись на Правила роздрібного ринку електричної енергії та Закон України «Про ринок електричної енергії» просив суд стягнути солідарно з відповідачів вартість недорахованої електричної енергії (т. 1 а.с.1-3,52-54).

Не погодившись з позовними вимогами 01 лютого 2021 року представником відповідача ОСОБА_4 подано відзив в якому остання зазначила, що ОСОБА_4 на час складання акту мешкала за адресою: АДРЕСА_2 . Остання була власником 23/200 часток домоволодіння АДРЕСА_1 які складаються з квартири АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 лютого 2020 року (отриманого після складання акту про порушення від 16 грудня 2019 року) після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В, номер в реєстрі 395.

Таким чином ОСОБА_6 на час складання акту про порушення в будинку не мешкала, та була власником 23/200 частин домоволодіння, а не в цілому та їй не було відомо про самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки, тому що будинок був на балансі енергомережі інституту фізкультури. Договори на постачання з ДТЕК ніколи не укладалися.

Під час складання акту від 16 грудня 2019 року ОСОБА_6 перебувала в житловому будинку, вийшла, коли її покликали представники ДТЕК та підписала акт про порушення, так як із за хронічних захворювань (глухота, провали пам`яті) тяжко сприймає інформацію, іноді не розуміє про що йдеться мова.

В Акті про порушення від 16 грудня 2019 року, складеного майстром ОСОБА_7 та інженером ОСОБА_8 встановлено самовільне підключення всього будинку, у якому ОСОБА_6 є власником 23/200 часток. Натомість в акті не встановлено, які саме струмоприймачі підключені до електромережі ДТЕК знаходяться у користуванні ОСОБА_6 .

Згідно рішення комісії нарахування проведено згідно з пунктом 8.4.13 та за формулою 8 глави 8 ПРРЕЕ за період з 16 грудня 2018 року по 16 грудня 2019 року на суму 108 089,33 грн за 43362 кВт*г, із розрахунку, що ОСОБА_6 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 358,6 кв.м., в цілому.

За таких обставин Відповідач вважала, що Позивач не довів її вину в скоєнні шкоди, згідно розрахунку кількості неврахованої електроенергії і наступною не сплатою витрат (заборгованості) за користування електроенергією з урахуванням часу користування не лічильником електроенергією відповідачем, міцністю та коефіцієнтом використання цієї міцності. Також зазначила що позивачем не встановлено, що вказані в акті порушення було допущено саме нею (т. 1 а.с. 36-38).

16 квітня 2021 року відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки вона є власником 26/100 частин домоволодіння АДРЕСА_4 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року по цивільній справі №201/6085/16-ц.

Підставою для її залучення в якості співвідповідача стало укладення Договору з електропостачальником та відкриття особового рахунку № НОМЕР_2 від 28 липня 2020 року, тобто після усунення виявленого позивачем порушення ПРРЕЕ, що нібито надає позивачу підстави вважати, що самовільно підключеною електроенергією користувались всі співвласники домоволодіння.

В той же час, позивачем фактичне проживання або не проживання ОСОБА_3 в належній останній квартирі АДРЕСА_5 не встановлено.

Самовільне підключення квартири АДРЕСА_6 до електромережі та користування електричною енергією з боку співвласника домоволодіння ОСОБА_3 разом з власниками квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_9 станом на день виявлення порушення не виявлено.

Фактично ОСОБА_3 , в квартирі АДРЕСА_5 не мешкає. Місцем її постійного мешкання є адреса реєстрації квартира АДРЕСА_7 .

Крім того, з 2015 року ОСОБА_3 доглядає за своєю 93-річною матір`ю ОСОБА_10 , 1928 року народження, яка за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, мешкає в місті Новомосковськ, у зв`язку з чим ОСОБА_3 більшу частину часу знаходиться поруч з матір`ю і ночує в АДРЕСА_8 .

Данні обставини підтверджуються довідкою Комунального некомерційного підприємства «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 22 липня 2015 року.

Тож, у неї не було необхідності у використанні електроенергії за адресою домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки там ніхто не мешкає, наприкінці липня 2020 року вона дійсно уклала Договір з позивачем на постачання електроенергії в належну останній квартиру АДРЕСА_6 .

Таке рішення про мінімальне опалення квартири взимку 2020-2021 роках було прийнято виключно для того, щоб її приміщення в подальшому не відволожувалось та не вкривалось цвіллю.

В усі попередні роки опалювальна система в квартирі була відключена, вода з батареї була спущена. Ці обставини також підтверджуються тим, що самовільне підключення квартири АДРЕСА_9 було виявлено та демонтовано в грудні 2019 року, а Договір на постачання електроенергії в квартиру АДРЕСА_6 було укладено нею через 8 місяців в липні 2020 року.

Тож, твердження АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про те, що співвласник домоволодіння ОСОБА_3 також користувалась електричною енергією до укладення Договору з енергопостачальником є лише припущенням позивача, яке не підтверджено жодним доказом (т. 1 а.с. 102-104).

29 квітня 2021 року відповідачами ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу суду надано письмові пояснення, в яких зазначено, що між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ОСОБА_1 16 березня 2020 року був укладений договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № з додатками. При підписанні договору ОСОБА_1 не був повідомлений про наявність боргу. Посилання позивача про те, що ОСОБА_1 визнавав суму боргу, коли підписував протокол, лише підтверджує факт отримання протоколу, а не визнання ним суми боргу. Позивач не обґрунтував, що на час звернення з позовом до суду не знав про інших співвласників домоволодіння, а тому відсутні підстави для залучення їх у якості співвідповідачів (т.1 а.с.112-114).

16 серпня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали зустрічну позовну заяву, з урахуванням уточнень від 08 лютого 2022 року, до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в якому просили суд:

-скасувати рішення, оформлене протоколом № 57/19 від 20 грудня 2019 року засідання комісії з розгляду актів про порушення п`ятого районну електричних мереж Дніпровських міських електричних мереж АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» по розгляду акту про порушення № 0034442 від 16 грудня 2019 року.

В обгрунтування зустрічного позову зазначили що під час складання акту від 16 грудня 2019 року ОСОБА_6 перебувала в житловому будинку, вийшла, коли її покликали представники ДТЕК та підписала акт про порушення, так як із за хронічних захворювань (глухота, провали пам`яті), тяжко сприймає інформацію, іноді не розуміє про що йдеться мова.

На Акті виміру зразка повода (кабелю) № 003442 від 16 грудня 2019 року підпис побутового споживача, ОСОБА_6 , у графі «З актом ознайомлений та згоден (підпис побутового споживача)» відсутній.

Також підпис побутового споживача, ОСОБА_6 , відсутній у Додатку 1 до Акту про порушення № 003442.

Оскільки Акт про порушення №003442 від 16 грудня 2019 року було складено відносно ОСОБА_4 , а нараховані відповідно до рішення комісії, оформленого протоколом №57/19 від 20 грудня 2019 року, збитки, заявлені до стягнення з відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку, останні у відповідності до п.8.2.6. ПРРЕЕ та ст.ст. 15,16 ЦК України мають право на оскарженні даного рішення в судовому порядку, так як до участі під час проведення перевірки не запрошувались, акт про порушення №003442 від 16 грудня 2019 року складався за їх відсутності та його копія останнім не направлялась.

Позивачі під час складання Акту в житловому будинку не мешкали, їм було не відомо про самовільне підключення, тому що будинок був на балансі енергомережі інституту фізкультури, Договори на постачання електроенергії з ДТЕК ніколи не укладались.

Посилання Відповідача, що ОСОБА_1 отримав протокол комісії та не мав зауважень не є фактом ознайомлення ОСОБА_1 з рішенням комісії, так як він отримував протокол, як представник ОСОБА_6 .

В протоколі №57/19 від 20 грудня 2019 відсутні докази ознайомлення споживача, ОСОБА_6 та її представника з правом щодо можливості оскарження рішення комісії в судовому порядку. Тому ОСОБА_6 подала 21 грудня 2019 року заяву до відповідача, що не згодна з рішенням комісії.

Відповідно до акту про порушення складеного № 003442 від 16 грудня 2019 року дата перевірки вимірювальної техніки № 0503399 15 квітня 2020 року, тобто засіб вимірювання був не повірений. (т.1 а.с.146-154, 191-198).

17 січня 2022 року представником відповідача за зустрічним позовом подано відзив, в якому вказано, що у зустрічній позовній заяві Позивач 1 та Позивач 2 керуються та посилаються на Правила користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (РКЕЕ) та повністю перелічує дії представників відповідача щодо виявлення фактів розкрадання електричною енергії.

Проте з даним висновком не можна погодитись, оскільки вказані позивачами ПКЕЕ втратили чинність ще 14 березні 2018, згідно постанови НКРЕКП № 312., тому посилання позивачів на даний нормативно-правовий документ є безпідставним та не законним.

Разом з тим, Позивач 1 та Позивач 2 також у зустрічній позовній заяві посилається на Закон України «Про електроенергетику». Однак, даний Закон також втрати чинність ще 13 квітні 2017 року, тому в цілому зустрічна позовна заява складена з чисельними порушеннями норм матеріального права.

Проте дії представників відповідача щодо виявлення фактів розкрадання електричної енергії та недопущення користування без укладення відповідних договорів; повністю відповідають вимогам ПРРЕЕ і наразі є чинними. Відтак посилання Позивача 1 та Позивача 2 на ПКЕЕ та ЗУ «Про електроенергетику» не заслуговує на увагу суду. (т.1 а.с.176-179).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25 листопада 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (т.1 а.с.27).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (т.1 а.с.28).

До суду 24 грудня 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (т. 1 а.с.29).

Ухвалою судді від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_4 , про відшкодування збитків. (т.1 а.с.30-31).

25 березня 2021 року позивачем подано уточнену позовну заяву (т.1 а.с.52-54).

В судовому засіданні від 02 серпня 2021 року на місці ухвалив на підставі ст. 51 ЦПК України залучити в якості співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 (т.1 а.с.142).

16 серпня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали зустрічну позовну заяву, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про скасування рішення, оформлене протоколом. (т.1 а.с.146-154).

16 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним (т.1 а.с.172).

22 вересня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд по суті. (т.1 а.с.233-234)

18 січня 2023 року від представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_4 . (т.2 а.с.1-2).

18 січня 2023 року ухвалою суду провадження по справі зупинено до визначення правонаступників ОСОБА_4 . (т.2 а.с.5-6).

20 вересня 2023 року ухвалою суду поновлено провадження по справі та призначено судове засідання. (т.2 а.с.14-15).

23 жовтня 2023 року від представника АТ «ДТЕК» надійшло клопотання про витребування доказів. (т.2 а.с.22).

30 листопада 2023 року суддею був здійснений запит до Першої Дніпровської Державної нотаріальної контори про надання інформації про коло спадкоємців, які можуть бути залучені правонаступниками в рамках розгляду даної справи. (т.2 а.с.35).

На виконання запиту суду, 25 січня 2024 року, до суду надійшла відповідь від Першої Дніпровської Державної нотаріальної контори. (т.2 а.с.38-39).

25 січня 2024 року суддею був здійснений запит до приватного нотаріуса Литвиненка Ігоря Вікторовича про надання інформації про коло спадкоємців, які можуть бути залучені правонаступниками в рамках розгляду даної справи. (т.2 а.с.44).

На виконання запиту суду, 20 лютого 2024 року, до суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса Литвиненка Ігоря Вікторовича. (т.2 а.с.53).

07 листопада 2022 року ОСОБА_2 надала заява про розгляд справи без її участі, в задоволенні первісної позовної заяви просила відмовити, зустрічну позовну заяву підтримала, просила задовольнити. (т.1 а.с.239).

17 червня 2024 року представником позивача за первісним позовом через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала, у задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Лукаш Л.О. 17 червня 2024 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічний позов просила задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Іванова 17 червня 2024 року на електрону пошту суду надала заяву в якій просила в задоволенні первісного позову відмовити, стосовно зустрічних позовних вимог винести рішення згідно діючого законодавства

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електропостановок за адресою АДРЕСА_1 що проводилась 16 грудня 2019 року згідно підпункту 6 п. 8.4.2. ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії, а саме: «самовільне підключення струймоприймачів та електропроводки без наявності відповідних договорів про постачання електричної енергії до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом AL 2*16 від опори № 6422, виявити яке при контрольному огляді можливо. Прилад обліку відсутній, що підтверджується Актом про порушення №003442 від 16 грудня 2019 року (т.1 а.с.5-7).

Відповідно до Акту від 16 грудня 2019 року електропостачання було відключено через відсутність договірних обов`язків. (т.1 а.с.8).

Згідно протоколу №57/19 засідання комісії з розгляду Акта про порушення від 16 грудня 2019 року, прийнято рішення виконати нарахування згідно з пунктом 8.4.13 ПРРЕЕ, виходячи з величини розрахункового добового обсягу споживання ел.енергії, обчисленої на підставі сили струму, визначеної виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів/кабелів, що використані у схемі самовільного підключення, та допустимого струму, який може ним протікати. (т.1 а.с.9).

Актом засідання комісії по розгляду результатів проведення вибіркової перевірки актів про порушення ПРРЕЕ від 23 грудня 2019 року, виправлено описку в протоколі №57/19 засідання комісії з розгляду Акта про порушення від 16 грудня 2019 року, а саме зазначено правильну дату початку дії розрахункового періоду. (а.с.10).

На підставі виявленого порушення у Відповідача, розрахунок виконано відповідно до пункту 8.4.13 за формулою 8 глави 8 ПРРЕЕ, період розрахунку склав: з 16 грудня 2018 по 16 грудня 2019 (день складання акту), тобто за 365 днів.

В матеріалах справи міститься розрахунок добового обсягу споживання ел.енергії через самовільне підключення, у сумі 108 089,33 грн. (т.1 а.с.15).

Досудовою претензією від 21 грудня 2019 року позивач спонукав ОСОБА_4 сплатити вартість необлікованої електроенергії. (т.1 а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про право власності реєстраційний № НОМЕР_3 від 10 березня 1995 року власником будівлі за адресою АДРЕСА_10 є ОСОБА_5 . (т.1 а.с.17), дане також підтверджується актом передачі нежитлової будівлі (т.1 а.с.18) та технічним паспортом (т.1 а.с.19-23).

В матеріалах справи міститься довідка видана ОСОБА_6 20.01.2021 року про огляд лікаря (т.1 а.с.39).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 лютого 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 успадкували по 29/100 часток домоволодіння АДРЕСА_11 , що належав ОСОБА_5 (т.1 а.с.40), дані обставини підтверджуються й Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 1 а.с. 67,71).

ОСОБА_3 є власником 26/100 частин домоволодіння у житловому будинку АДРЕСА_4 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 84).

16 березня 2020 року ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» уклали Договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу №. (т.1 а.с.117-120).

25 травня 2020 року ОСОБА_1 приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. (т.1 а.с.57-63).

07 березня 2020 року ОСОБА_2 підписала заяву, як власниця квартири АДРЕСА_12 , в якій вказала, що не заперечує проти того, щоб співвласник вищезазначеної квартири ОСОБА_1 уклав та підписав договір про постачання електричної енергії та договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, щодо зазначеної квартири на своє ім`я. (т.1 а.с.77). Таку ж заяву підписала і ОСОБА_3 , якій на підставі права власності належить 26/100 частки (квартира АДРЕСА_5 . (т.1 а.с.84).

ОСОБА_3 підписала заяву приєднання, відповідно до якої, приєдналася до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за технічними даними паспорту точки розподілу за об`єктом споживача за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок: НОМЕР_2 . (т.1 а.с.78-82).

05 березня 2020 року ОСОБА_2 підписала заяву, як власниця квартири АДРЕСА_12 , в якій вказала, що не заперечує проти того, щоб співвласник вищезазначеної квартири ОСОБА_3 уклала та підписала договір про постачання електричної енергії та договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, щодо зазначеної квартири на своє ім`я. (т.1 а.с.89). Таку ж заяву підписали ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . (т.1 а.с.87-88).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (т.2 а.с.3).

Після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем є ОСОБА_1 , її син, дане підтверджується листом приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Литвиненко Ігоря Вікторовича. (т.2 а.с.53)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є працівниками АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі», підтвердили в судовому засіданні, що вони дійсно 16 грудня 2019 року виходили за адресою АДРЕСА_1 , де було виявлено самовільне підключення струймоприймачів, з будинку вийшла жінка похилого віку яка пояснила, що лічильника нема, після чого підписала акт про порушення.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Звернувшись із вказаним позовом, АТ ДТЕК Дніпровські електромережі просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на відшкодування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 108 089,33 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною четвертою ст. 26 Закону України Про електроенергетику передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

За змістом ст. 27 Закону України Про електроенергетику, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Вказаною вище статтею передбачено також, що правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до ч.ч. 6, 10, 19, 20 п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно п. 8.2.5 ПРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

За правилами, встановленими пунктом 1.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - Правила):

-необлікованою електричною енергією є обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно;

-побутовим споживачем є індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);

-прихованою електропроводкою є електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом комерційного обліку, яку представник електропостачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів під час попереднього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити;

-самовільне підключення - це несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення;

-самовільним підключенням з порушенням схеми обліку є несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, не передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, та/або без укладення договору з оператором системи;

-точкою комерційного обліку є точка на комерційній межі розподілу електричної мережі або умовна точка, в якій відбувається зміна власника електричної енергії і до якої відносяться дані комерційного обліку електричної енергії, що використовуються для розрахунків на ринку електричної енергії. Наскільки це можливо, точка комерційного обліку повинна збігатися з точкою вимірювання.

Положеннями пункту 8.4.13 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі Акта про порушення, складеного у порядку, визначеному ПРРЕЕ, зокрема, у разі виявлення порушення зазначеного у підпункті 7 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ.

У разі виявлення порушення, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2. ПРРЕЕ розрахунок здійснюється за формулою (8).

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 77 Закону України Про ринок електричної енергії порушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до ст.317 власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто ця стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, незалежно від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому прав володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку з утримання належного йому на праві власності майна може створювати небезпеку для третіх осіб.

У постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №522/7683/13-ц викладено правовий висновок: з урахуванням положень статті 319 ЦК України власник має нести відповідальність щодо утримання та оплати майна. Тягар утримання майна належить власнику майна (стаття 322 ЦК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Суду в достатній мірі доведено належними та допустимими доказами факт порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, який був виявлений саме 16 грудня 2019, факт самовільного підключення електропроводки струмоприймачів до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» а саме: «самовільне підключення струймоприймачів та електропроводки без наявності відповідних договорів про постачання електричної енергії до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом AL 2*16 від опори № 6422, виявити яке при контрольному огляді можливо, прилад обліку відсутній, порушення продемонстровану споживачу.

Заперечення позивачів стосовно не ознайомлення їх з Актом про порушення та не повідомлення їх про засідання комісії суд не бере до уваги, оскільки відповідачі є співвласника домоволодіння, що було підтверджено належними доказами, а тому зобов`язані утримувати майно, що їм належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тож з відповідачів на користь позивача належить стягнути солідарно вартість недорахованої електричної енергії в розмірі 108 089,33 грн.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати у вигляді сплати судового збору покласти на відповідачів, пропорційно розміру задоволених вимог, а саме стягнути з кожного з відповідачів по 700,66 грн.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення, оформлене протоколом суд виходить з наступного

Позивачі в зустрічній позовній заяві просили скасувати рішення, оформлене протоколом № 57/19 від 20 грудня 2019 року яке було прийнято з порушенням норм діючого законодавства.

А саме в Акті про порушення відсутній підпис ОСОБА_6 , що спростовується наданим актом про порушення від 16 грудня 2019 року в якому в графі «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена особа» стоїть підпис ОСОБА_6 .

Окрім того позивачі посилалися на те що під час складання Акта не проживали в будинку, не користувалися електроенергією та їм не було відомо про самовільне підключення, дане твердження не заслуговує на увагу оскільки позивачі є співвласниками даного домоволодіння, а тому зобов`язанні утримувати його в належному стані.

Посилання позивачів на те що ОСОБА_6 не була ознайомлена з рішенням комісії спростовується наданою скаргою 23 грудня 2019 року на адресу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від ОСОБА_6 та наданою відповіддю від 13 лютого 2020 року.

Частиною 20 п. 5.5.5. ПРЕЕ передбачено покладення обов`язку на споживача не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технічних електричних мереж споживача.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог в зв`язку з недоведеністю.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_8 в ПАТ КБ «ПУМБ», МФО 664851, , вартість необлікованої електричної енергії, що виникла внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ в сумі 108 089,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_8 в ПАТ КБ «ПУМБ», МФО 664851, понесені судові витрати у розмірі 700,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ), на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_8 в ПАТ КБ «ПУМБ», МФО 664851, понесені судові витрати у розмірі 700,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на на розрахунковий рахунок № НОМЕР_8 в ПАТ КБ «ПУМБ», МФО 664851, , понесені судові витрати у розмірі 700,66 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення, оформлене протоколом відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 26 червня 2024 року

Суддя С.О. Демидова