_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3840/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.06.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до держава-агресор російська федерація про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2024 року через систему «Електронний суд» до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ел.пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яка подана через представника ОСОБА_2 , до відповідача держава-агресор російська федерація (АДРЕСА_2) про стягнення моральної шкоди у розмірі 80 000 євро, які в еквіваленті дорівнюють 3425184,00 гривень (за курсом НБУ на дату подачі позовної заяви) на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування понесеної моральної шкоди. Також, стягнути з держави-агресора російська федерація грошові кошти у розмірі 50000,00 гривень на користь позивача в рахунок понесених судових витрат.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали на предмет відкриття провадження по справі, суддя прийшов до висновку, що на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.06.2024 рокупозовну заяву ОСОБА_1 до держава-агресор російська федерація про стягнення моральної шкоди - було залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків поданої заяви - п`ять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

13.06.2024 року на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, представником позивача було надано заяву про усунення недоліків, більшість доводів якої було зазначено у позові, проте суд вважає, що недоліки не виправлено з наступних підстав.

Зокрема, в ухвалі про залишення позову без руху було акцентовано увагу представника позивача на той факт, що відповідачем у справі вказано: держава-агресор російська федерація та зазначено адресу: АДРЕСА_2.

Суд звернув увагу на те, що позивачем зазначено у якості відповідача державу-агресора російську федерацію як суб`єкта міжнародних відносин, але не зазначено орган цієї держави, який має право здійснювати представництво цієї держави при розгляді справ в судах України, тобто не зазначено в особі кого виступає держава російська федерація.

За таких обставин, позивачу було запропоновано уточнити відповідача, оскільки будь-яка держава виступає стороною як в міжнародних публічних, так і в міжнародних приватно-правових відносинах через відповідні компетентні органи держави.

Крім того, нормами ч.7 ст.43 ЦПК України чітко передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Тобто, це не право, а обов`язок сторони надати доказ надсилання копій документів іншим учасникам справи.

Вказані приписи норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 7, 43 ЦПК України, щодо гласності судового процесу та дотримання прав та обов`язків учасників процесу.

Однак, стороною позивача не було дотримано виконання процесуальних умов ч.7 ст.43, ст.177 ЦПК України щодо повідомлення відповідача про те, що подано позов, направлення копії позову з додатками, оскільки це є важливим з огляду на майбутнє виконання цього рішення суду в іноземних судових інстанціях, що приділяють увагу саме процесуальним моментам, а не розгляду справи по суті.

Суд звернув увагу на норми ст.176 ЦПК України про те, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, та обґрунтований розрахунок суми, що стягується. Розмір відшкодування є предметом доказування, а отже, позивач має довести обґрунтований розрахунок суми, що стягується, зокрема відшкодування компенсації моральної шкоди у сумі 80000 тисяч євро.

У зв`язку з тим, що документи було сформовано в системі «Електронний суд», то необхідно чітке дотримання вимог, встановлених цивільно-процесуальним кодексом щодо електронних доказів, оскількисуд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, крім того, представником позивача не було зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ( якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали на предмет відкриття провадження по справі, суддя приходить до висновку, що недоліки позовної заяви представником позивача не усунуто та є підстави для повернення позовної заяви.

Відповідно до вимог ст.185 ЦПК України, якщо позивачем відповідно до ухвали суду не усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Тому, на підставі викладеного, позовну заяву ОСОБА_1 до держава-агресор російська федерація про стягнення моральної шкоди необхідно вважати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 353ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу право повторно звернутись до суду після усунення обставин, що стали підставою для повернення даної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.06.2024 року.

Суддя Гниличенко М. В.