Провадження № 2/522/1521/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

сторони в судове засідання не з`явились ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ЦІМ ІНТЕГРЕЙТЕД ШИПІНГ ЮКРЕЙН СЕРВІСЕЗ ЛТД про незаконне утримання заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ ЦІМ ІНТЕГРЕЙТЕД ШИПІНГ ЮКРЕЙН СЕРВІСЕЗ ЛТД про незаконне утримання заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.05.2015 по 01.07.2021 працювала в ТОВ «ЦІМ ІНТЕГРЕЙТЕД ШИПІНГ ЮКРЕЙН СЕРВІСЕЗ ЛТД». На адресу відповідача наприкінці серпня 2020 року від приватного виконавця Павелків Т.В. надійшло виконавче провадження ВП № 62256992 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 25.02.2020 № 1047 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» 17 078,12 грн. Роботодавець ознайомив позивача з даним виконавчим провадженням, з яким вона не погодилась та повідомила про свій намір оскаржувати виконавчий напис нотаріуса. Однак роботодавець в примусовому порядку вираховував кошти з заробітної плати позивачки. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.06.2021 у справі № 521/15838/20 визнано виконавчий напис, вчинений 25.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. № 1077, таким, що не підлягає виконанню. Роботодавець безпідставно, на підставі документів, які були визнані протиправними та такими, що не підлягають виконанню стягнув заробітну плату з позивача та не повернув її позивачці. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просить суд зобов`язати відповідача виплатити їй кошти, які були вирахувані з її заробітної плати і перераховані згідно виконавчого провадження ВП № 62256992.

13.07.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24.11.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з додатками, а саме: ордер; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; докази направлення відзиву позивачу; копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.08.2020; копія повідомлення приватного виконавця вих. № б/н від 17.08.2020; копії платіжних доручень щодо відрахувань коштів із заробітної плати позивача № 4176 від 30.09.2020, № 4286 від 30.10.2020, № 4424 від 30.11.2020, № 4511 від 30.12.2020, № 4174 від 30.09.2020, № 4175 від 30.09.2020, № 4287 від 30.10.2020, № 4425 від 30.11.2020, № 4512 від 30.12.2020; копії виписок з рахунку відповідача щодо відрахувань коштів із заробітної плати позивача; копії розрахункових листків із виплати заробітної плати позивачу за вересень-грудень 2020 року; копія договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.11.2023; копія додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.11.2023. Представник відповідача вважає позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Також вказує, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з даним позовом.

04.12.2023 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій він просить суд зобов`язати відповідача виплатити на користь позивачки кошти, вирахувані з її заробітної плати згідно ВП № 62256992 в розмірі 21 285,94 грн.

15.12.2023 від представника відповідача надійшли пояснення, у яких він зазначає про те, що позивачем не наведено жодного обґрунтування порушення його прав відповідачем.

19.12.2023 ухвалою суду прийнято до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог.

25.12.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій він зазначає про те, що відповідачу було відомо про оскарження позивачем виконавчого напису нотаріуса, проте безпідставно продовжено відрахування із заробітної плати позивача.

03.01.2024 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він просить суд застосувати позовну давність до спірних правовідносин сторін.

12.03.2024 представником позивача у судовому засіданні надано копії документів, щодо вчиненого виконавчого напису від 25.02.2020 № 1077 на 14 арк.

26.04.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме довідки щодо відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 вих. № 1 від 25.04.2024.

20.05.2024 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копія інформаційного запиту від 01.05.2024; копія квитанцій Укрпошти від 01.05.2024; копія постанови про звернення на заробітну плату від 13.08.2024; копія повідомлення приватного виконавця від 07.09.2020; копія постанови приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.02.2021; копія відповіді від приватного нотаріуса від 17.05.2024.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно із нормами частини 1 статті 127 Кодексу законів про працю України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про оплату праці» відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством.

При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам.

Стаття 188-13 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що 13.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. винесено постанову ВП № 62256992 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 в рахунок стягнення на користь АТ «Банк Форвард» на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. № 1047 від 25.02.2020, заборгованості в розмірі 17 078,12 грн, витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 2 500,00 грн та основної винагороди виконаця у розмірі 1 707,81 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника 21 285,93 грн.

07.09.2020 ТОВ «ЦІМ ІНТЕГРЕЙТЕД ШИПІНГ ЮКРЕЙН СЕРВІСЕЗ ЛТД» отримало зазначену постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену 13.08.2020 приватним виконавцем Павелків Т.Л.

На момент отримання та виконання відповідачем вказаної постанови, вона не оскаржувалась позивачем у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження», тобто була обов`язковою для виконання ТОВ «ЦІМ ІНТЕГРЕЙТЕД ШИПІНГ ЮКРЕЙН СЕРВІСЕЗ ЛТД».

22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, ВП № 62256992.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.06.2021 у справі № 521/15838/20 визнано виконавчий напис, вчинений 25.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. № 1077 таким, що не підлягає виконанню.

10.03.2021 постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/10502/20 постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2020 № 62256992 була визнана протиправною та скасована.

Листом від 17.05.2024 вих. № 91/01-16 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу повідомлено, що виконавчий напис № 1047 відносно ОСОБА_1 не вчинявся.

Водночас в матеріалах справи міститься копія виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. № 1172 від 25.02.2020, в якому стягувач та боржник, сума стягнення та дата вчинення виконавчого напису, є такими ж самими, що і у виконавчому написі № 1047, який не вчинявся.

Зазначене свідчить про описку допущену виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та винесення послідуючих постанов. Проте в матеріалах справи відсутні докази внесення виправлень до постанов у виконавчому провадженні № 62256992 та надсилання їх сторонам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Як вбачається із платіжних доручень № 4174 від 30.09.2020, № 4175 від 30.09.2020, № 4287 від 30.10.2020, № 4425 від 30.11.2020, № 4512 від 30.12.2020, № 4176 від 30.09.2020, № 4286 від 30.10.2020, № 4424 від 30.11.2020 та № 4511 від 30.12.2020, утримані із заробітної плати ОСОБА_1 грошові кошти, перераховано на рахунок АТ «Банк Форвард» до визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (10.06.2021) та визнання протиправною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2020 у ВП 62256992 (10.03.2021).

Таким чином, ТОВ «ЦІМ ІНТЕГРЕЙТЕД ШИПІНГ ЮКРЕЙН СЕРВІСЕЗ ЛТД» як роботодавець позивача виконував на той час чинну постанову приватного виконавця та не є таким, що набув право власності на спірні кошти позивача, тому вимога щодо їх повернення саме відповідачем є безпідставною. Водночас представник позивача у судових засіданнях наполягав, що саме ТОВ «ЦІМ ІНТЕГРЕЙТЕД ШИПІНГ ЮКРЕЙН СЕРВІСЕЗ ЛТД» є належним відповідачем та зобов`язаний перерахувати ОСОБА_1 утриману заробітну плату.

Натомість суд звертає увагу позивача, що в постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 Верховний Суд зазначив, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18 та від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18.

В той же час, відповідач у відзиві просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно частини четвертої статті 267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Наведена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц та у постанові КЦС ВС від 28.04.2022 у справі № 344/7849/15-ц, яка на виконання приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України, враховується судом під час вирішення даного спору.

Таким чином, оскільки правові підстави для задоволення даного позову відсутні, суд не застосовує позовну давність до спірних правовідносин.

Враховуючи зазначене, у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю заявлених позовних вимог до ТОВ ЦІМ ІНТЕГРЕЙТЕД ШИПІНГ ЮКРЕЙН СЕРВІСЕЗ ЛТД.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ ЦІМ ІНТЕГРЕЙТЕД ШИПІНГ ЮКРЕЙН СЕРВІСЕЗ ЛТД про незаконне утримання заробітної плати відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст рішення складено 12.06.2024.