Справа № 361/1097/24
Провадження № 2/355/533/24
04 червня 2024 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кудіної Анастасії Вячеславівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2517845. У відповідності до п.п.1.1 кредитного договору він укладався сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснювалась при вході клієнта в особистий кабінет. Шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу до особистого кабінету .
З моменту отримання права вимоги до відповідача стороною позивача не здійснювалася нарахування жодних штрафних санкцій.
Представник позивача від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до судового засідання не з`явилася однак повідомив суд про можливість розгляду справи за їх відсутністю, у разі неявки до судового засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи заочно, позовні вимоги підтримує просить задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась була належно повідомлена про час, місце розгляду справи на 16 травня 2024 року о 10 годині, однак повернувся поштовий конверт з довідкою про причину повернення за закінченням терміну зберігання у зв`язку з чим була повідомлена через веб-сайт Судової влади України на 04 червня 2024 року о 12 годині 45 годині, причину неявки не повідомила, яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав а саме:
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З копії свідоцтва сторона позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має державну реєстрацію як юридична особа з 12.01.2010 року.(а.с.40)
Відповідно копії розпорядження від 23 березня 2017 року №691 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансування послуг видано стороні позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.(а.с.42)
Як слід з копії статуту «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має загальні положення, найменування товариства, юридичний статус товариства. ( а.с. 43-44)
З копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Інвеструм» яке видало Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг слід, що має реєстрацію згідно розпорядження комісії.(а.с.36)
Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» має реєстрацію та ідентифікаційний код 42201361.(а.с.37)
Як слід з копії статуту «Фінансова компанія «Інвеструм» має загальні положення, найменування товариства, юридичний статус товариства.(а.с.38-39)
З копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Лінеура Україна» згідно розпорядження національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг має реєстрацію за номером 13103919.(а.с.22)
Відповідно копії розпорядження від 04 квітня 2019 року №529 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансування послуг видано стороні позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.(а.с.23)
З копії договору №2517845 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28 жовтня 2021 року слід, що ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснювалась при вході клієнта в особистий кабінет. Шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу до особистого кабінету було надано кошти на умовах строковості, зворотністю платності у сумі 8500 гривень. Строк кредиту 360 днів . Періодичність платежів зі сплатою процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Договір підписаний електронним підписом ОСОБА_1 (а.с.6-12)
Як слід з копії паспорту споживчого кредиту відповідачка ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживання, платежів за супровідними послугами кредитодавця, обов`язкові для укладення договору наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Підписаний електронним підписом ОСОБА_1 (а.с.14-15)
Як слід з копії договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі директора Ревунова Р.О. та ТОВ «Лінеура Україна» в особі заступника директора Зінюка А.С. уклали договір факторингу до умов якого, ТОВ «Лінеура України» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги та становиться кредитором.(а.с.16-18)
Як слід з копії паспорту споживчого кредиту відповідачка ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживання, платежів за супровідними послугами кредитодавця, обов`язкові для укладення договору наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Підписаний електронним підписом ОСОБА_1 (а.с.30)
Як слід з копії договору факторингу №21092022 від 21 вересня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі директора Ревунова Р.О. та ТОВ «Інвеструм» в особі заступника директора Крутько С.О. уклали договір факторингу до умов якого, ТОВ «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги та становиться кредитором.(а.с.31-32)
Відповідно до копії акту прийому передачі реєстру боржників до договору факторингу №21092022 від 21 вересня 2023 року ТОВ «Інвеструм» передав реєстр боржників, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв за плату реєстр боржників , кількість боржників становить 7760 осіб. (а.с.33)
Як слід з копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21092022 від 21 вересня 2023 року відповідачка ОСОБА_1 знаходиться у цьому реєстрі і борг її складає 6315,00. гривень.(а.с.31)
Отже, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 укладала договори у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису про надання споживчого кредиту за яким кредитори надали відповідачці кредити за умовою їх повернення та повернення відсотків за користування наданими кредитними грошовими коштами. Договори були підписані електронним підписом. Перерахування грошових коштів сталось на підставі кредитних договорів.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України , що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що кредитори виконали вимоги закону уклавши договори про надання кредиту, користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідачка використовуючи своє право згідно укладеного договору отримав кредитні кошти які використовувала на свій розсуд і зазначеним графіком їх не повертала.
За ч.1 ст. 526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
За ст.625 ЦК України слід, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За ч.1 ст.1048ЦК України слід, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Сторона позивача уклала договори факторингу з кредиторами відповідача ОСОБА_2 на підставі яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт (кредитори) відступлять факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом проценти.
Як слід за ст. 1077ЦПК України , що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісним кредиторам неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже, сторона позивача яка має право на господарську діяльність з надання фінансових послуг, отримала право на витребування кредитних коштів з відповідача ОСОБА_1 . Сторона позивача скористалась своїм правом на отримання також і процентів за використання цими коштами. Стосовно пені стороною позивача питання не ставилось та не вимагалось стягнення її з відповідача. Відповідач не отримавши повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості. У суду не виникло сумніву у порушенні закону з боку сторони позивача, оскільки відповідач не виконав укладені ним договори з кредиторами своєчасно не повернула кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами. З таких підстав позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.6, 205, 207, 526, 625, 626, 628, 638, 639,1048,1050,1052,1054 ЦК України,-
Позовну заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кудіної Анастасії Вячеславівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
-8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, заборгованість за основною сумою боргу;
-1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-4815 ( чотири тисячі вісімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок.
Всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 500005 (п`ятдесят тисяч п`ять) гривень 85 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 10 червня 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов