ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/40/24
Провадження № 2/483/142/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 вересня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 485255529, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора і він був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Відповідно до умов договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало відповідачці кредит у розмірі 13660 грн. під 620,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,7 % на добу строком на 30 днів. В подальшому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року) відступило право вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» щодо набуття права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому та до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 20102022 за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й до ОСОБА_1 , якій було направлено повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні та визначено порядок погашення заборгованості. Разом з тим, відповідачка не виконує своїх зобов`язань зі сплати обов`язкових щомісячних платежів в рахунок повернення кредиту та відсотків за його користування. Її заборгованість за вказаним договором складає 39204 грн. 20 коп. з яких: 13660 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25544 грн. 20 коп. сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на викладене, а також, на те, що ТОВ «ФК «ЄАПВ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором в розмірі 39204 грн. 20 коп., позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

16 квітня 2024 року до суду представником відповідачки направлений відзив на позов, в якому представник просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими, а саме позивач не довів обставин, на які посилається у позові, як на підставу своїх вимог. Так, договір не підписаний відповідачкою, тому не можливо встановити факт її обізнаності з умовами кредитування; а також факт укладення кредитного договору. Крім того, представник посилається на те, що ОСОБА_1 не була повідомлена про додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та Договір факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, а саме про зміну кредитодавця, його данні та реквізити, чим порушенні її права, як клієнта банківських послуг. Також представник зазначає, що в матеріалах справи не міститься повного розрахунку сплати та погашення кредитних коштів, позивачем розраховано лише залишок заборгованості, а інформація про суми погашення за тілом кредиту відсутня.

23 квітня 2024 року представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якому представник просила відзив відповідача залишити без розгляду та задоволення з огляду на те, що кредитний договір з позичальником ОСОБА_1 укладено в електронній формі, який має силу договорів укладених в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі його умови, саме підписання кредитного договору № 485255529 здійснювалось електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні кредитного договору і лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Також представником зазначено, що чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, за умови їх визначеності. В даному випадку предмет права вимоги визначається договором факторингу, однак перехід права вимоги до боржників здійснюється за реєстрами права вимоги, які відповідно, можуть бути укладені після укладення договору факторингу. За умови, якщо відповідач й не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким він не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, яке було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, і в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 . Однак відповідачка своїх зобов`язань не виконувала навіть і після відступлення позивачу права грошової вимоги до неї, вона не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. При цьому з моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 21 жовтня 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому крім того, зазначив, що позов ТОВ «ФК «ЄАПВ» просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідачка та її представник адвокат Коренко Т.В. в судове засідання не з`явилися, представник у відзиві просила судове засідання проводити без її участі та участі відповідачки та в позові ТОВ «ФК «ЄАПБ» відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28 вересня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» », з одного боку, та ОСОБА_1 , з другого боку, було укладено кредитний договір № 485255529, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, у відповідності до вимог ч.ч. 6 та 8 ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало відповідачці кредит у розмірі 13660 грн. під 620,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,7 % на добу строком на 30 днів, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (а.с. 5-6).

28 вересня 2020 року на виконання умов договору № 485255529 від 28 вересня 2020 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» через АТ «Альфа-Банк» перерахувало кошти відповідачці ОСОБА_1 на платіжну картку 5168-75хх-хххх-7277 (а.с. 7).

28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 (до якого 31 грудня 2020 року укладена додаткова угода № 26 до вказаного договору факторингу) з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відповідно до якого останній набуває права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому, в зв`язку з чим ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права кредитора до боржника ОСОБА_1 (а.с. 88-89, 8-10).

20 жовтня 2022 року за договором факторингу № 20102022 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило право вимоги за вказаним вище кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПВ», що підтверджується вказаним договором факторингу та витягом з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, з якого вбачається, що до реєстру включено заборгованість боржника ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 485255529 від 28 вересня 2020 року в сумі 39204 грн. 20 коп., внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі (а.с. 11-13).

Згідно з п. 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог.

Отже, до ТОВ «ФК «ЄАПВ» відповідно до укладеного договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року та витягу з реєстру прав вимоги № 1 перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором № 485255529 від 28 вересня 2020 року в сумі 39204 грн. 20 коп.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 485255529 від 28 вересня 2020 року, станом на 30 листопада 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 39204 грн. 20 коп., з яких: 13660 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25544 грн. 20 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 14, 80-81).

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, належним виконанням зобов`язань з боку відповідачки є повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом у строки та у розмірі відповідно до укладеного кредитного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що договір про надання кредиту укладений у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису, для укладення якого позичальник ( відповідачка) до його підписання ознайомившись з Правилами надання грошових коштів на сайті товариства, оскільки без ознайомлення подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим, підтвердила отримання нею та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, надані виходячі із обраних нею умов кредитування, а також підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуауії, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором та уклала договір № 485255529 на отримання кредиту, в якому вказала свої персональні дані, зокрема: прізвище, ім`я, по-батькові, дівоче прізвище, номер паспорту, зареєстроване місце проживання, податковий номер, адресу електронної пошти, підписавши його за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора.

Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою не було б укладено.

Отже, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, що спростовує доводи відповідачки у цій частині.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою не доведено, що вона не використовувала одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Щодо не повідомлення відповідачки про зміну кредитодавця на яке посилається представник відповідачки, суд зазначає наступне.

Факти відступлення права вимоги за кредитним договором № 485255529 підтверджується укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з укладеною 31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26), а також договором факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року укладеним між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПВ» та витягом з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року(а.с. 88-89, 8-13).

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з правовою позицією висловленою у постанові судової палати в цивільних справах Верховного Суду України вiд 23 вересня 2015 року у справi № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, в разі не повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги фактору, боржник повинен сплачувати заборгованість за кредитним договором первісному кредитору.

Разом з тим, доказів про сплату заборгованості за кредитним договором ні новому, ні первісному кредитору відповідачкою та її представником суду не надано, а тому неповідомлення ОСОБА_1 про зміну кредитора не звільняє її від обов`язку щодо погашення кредиту.

Щодо посилання представника відповідачки на те, що в матеріалах справи не міститься повного розрахунку сплати та погашення кредитних коштів відповідачкою, а також, що позивачем розраховано лише залишок заборгованості по кредиту та відсутня інформація про суми погашення за тілом кредиту, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки з розрахунків заборгованості за кредитним договором № 485255529 від 28 вересня 2020 року, що додані до відповіді на відзив (а.с. 80-83) вбачається, що вони є повними, заборгованість розрахована від дня отримання відповідачкою кредитних коштів і станом на 30 листопада 2023 року (а.с. 14) та в них відсутні відомості щодо сплати та погашення кредитних коштів відповідачкою, тобто кошти на погашення кредиту за період часу з 20 жовтня 2022 року по 30 листопада 2023 року відповідачкою не вносились. При цьому, ані відповідачкою, ані її представником доказів, щодо сплати та погашення кредитних коштів за вказаним вище договором суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивач свій процесуальний обов`язок виконав надав суду докази на підтвердження факту укладення з відповідачкою кредитного договору та розрахунок заборгованості, який умовам цього договору відповідає, надав докази переходу до нього права вимоги у вказаному зобов`язанні, а відповідачка жодним доказом наведеного не спростувала, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 2684 грн. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 52195 від 05 грудня 2023 року (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, в рахунок заборгованості за кредитним договором № 485255529 від 28 вересня 2020 року 39204 (тридцять дев`ять тисяч двісті чотири) гривні 20 копійок, з яких: 13660 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25544 грн. 20 коп. сума заборгованості за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 червня 2024 року.

Головуючий: