Справа № 204/7046/23
Провадження № 2/204/221/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29 травня 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

представник позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 )до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (адреса знаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), третя особа: ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання членом сім`ї наймача та зобов`язання надати дозвіл на зміну умов договору найму жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Іванова О.М.звернулася до суду з позовном до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про визнання членом сім`ї наймача та зобов`язання надати дозвіл на зміну умов договору найму жилого приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є племінницею ОСОБА_6 , якій 23.07.2008 виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради міста Дніпропетровська було видано ордер №55 серії II на право зайняття житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_3 на склад сім`ї дві особи: ОСОБА_7 , як квартиронаймачу та її чоловікові МеркуловуА.Ф. З 31.07.2008 останні були зареєстровані у вказаній квартирі.09.02.2009 ОСОБА_8 знявся з реєстрації місця свого проживання та зареєструвався в буд. АДРЕСА_4 , який залишився йому у спадок після смерті його батьків. Позивач вказує, що МеркуловаС.І в 2012 запропонувала їй мешкати разом з нею і зареєструвати її в квартирі.При подачі заяви на її реєстрацію місця проживання, ОСОБА_7 вказала, що позивачка є донькою її сестри, тобтоє племінницею. Тому позивач вважає, що вона зареєстрована у вказаній квартирі з 18.07.2012, як член сім`ї наймача ОСОБА_9 . В січні 2013 тітка позивачки також зареєструвала в квартирі іншого племінника ОСОБА_4 . Також зазначає, що до 2019 вона з ОСОБА_10 вели спільне господарство, разом підтримували квартиру в належному санітарному стані, сплачували всі комунальні платежі, тощо. В 2019 МеркуловаС.І. вирішила переїхати в Запорізьку область до свого ОСОБА_11 та 25.07.2019 остання знялась з реєстрації місця свого проживання та цього ж дня зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_5 . Позивач вказує, що квартира АДРЕСА_3 не приватизована, тобто є комунальною власністю. У зв`язку з вибуттям наймача неприватизованого житла виникла необхідність у зміні умов найму жилого приміщення квартири згідно діючого законодавства, тому остання звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.32).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2023 закрито підготовче провадження по цивільній справі (а.с.56).

На адресу суду представник відповідача ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву, яким просила суду відмовити позивачу у задоволені позовних вимог. В обґрунтуваннях яких зазначила, що вирішуючи спір про наявність права користування жилим приміщенням у осіб, що вселилися до наймача, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, істотне значення має факт дотримання встановленого порядку при їх вселенні, наявність згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї,що проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням, визнання їх членами сім`ї наймача та інших обставин справи. Представник відповідача вказує, що та обставина, що позивач фактично спільно проживала у спірній квартирі разом із її наймачем, не свідчить про дотримання нею передбачених законом правил про вселення в спірну квартиру та про набуття права користування нею.Разом з тим, докази про те, що позивач зверталася до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради для вирішення заявлених вимог з усіма наявними у неї документами, та докази про те, щовідповідач якимось чином порушив права позивача чи відмовив позивачу за його заявою про зміну договору найму квартири, тобто допустив незаконну бездіяльність стосовно прав позивача в матеріалах справи відсутні. На підставі чого, просили суд відмовити у задоволенні вказаних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Іванова О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник Виконавчого комітету Дніпровської міської ради Григоренко А.В. надала суду пояснення та відзив на позовну заяву, якими просила суд відмовити у задоволенні позовних вимоги позивача в повному обсязі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є ОСОБА_12 та двоюрідним братом позивача. З 2013 останній був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 . Також пояснив, що з 2012 у вказаній квартирі мешкали ОСОБА_7 разом із своєю племінницею ОСОБА_13 . На даний час ОСОБА_14 у спірній квартирі не проживає, виїхала в м. Мелітополь чотири роки тому.З приводу того, що договір найму буде укладено з ОСОБА_13 не заперечував, оскільки остання сплачує комунальні послуги, вела спільний побут з останньою, робила ремонті роботи. .

В судовому засіданні також була допитана свідок ОСОБА_15 , яка є сусідкою позивача, яка пояснила, що в 2002 ОСОБА_16 отримала квартиру АДРЕСА_3 . З 2013 ОСОБА_17 , яка є ОСОБА_18 почала мешкати разом з нею однією сім`єю.Свідок з позивачкою тісно не спілкується, іноді залишає внука у неї. У 2013 ВіщанськаН.Д. робила ремонт у квартирі разом із ОСОБА_19 .Також відомо, що ОСОБА_7 приблизно 2019-2020 виїхала проживати до м. Мелітополя.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку.

Судом встановлено, що з 20.01.1973 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідними відмітками у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с.9-12).

Із матеріалів справи вбачається, що 23.07.2008 виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради міста Дніпропетровська громадянці МеркуловійС.І. на підставі рішення райвиконкому №212 від 17.07.2008 було видано ордер на житлове приміщення № НОМЕР_3 , серії II на право зайняття житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_3 на склад сім`ї дві особи: ОСОБА_7 , як квартиронаймачу та її чоловікові ОСОБА_20 (а.с.8).

Згідно довідки, виданої начальником дільниці КП «Жилсервіс-5»ДМР вбачається, що на ім`я ОСОБА_21 було відкрито особистий рахунок на вказану квартиру АДРЕСА_6 (а.с.13).

Згідно довідки про склад сім`ї № 16422, виданої начальником КП №міські комунальні платежі» від 19.11.2012 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 з 31.07.2008 зареєстрована ОСОБА_17 , яка є ОСОБА_18 (а.с.14).

Крім того, 21.01.2013 була проведена реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_22 за адресою: АДРЕСА_1 ,який є ОСОБА_12 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 30121 від 19.11.2015 (а.с. 14 на зворотному аркуші).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої спеціалістом відділу обліку Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради від 22.12.2021 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_17 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначено, що ОСОБА_7 , яка є квартиронаймачем була знята 25.07.2019з реєстрації за вказаною адресою (а.с. 17).

На підтвердження спільного проживання у зазначеній квартирі позивачем надано суду копії квитанцій про сплату комунальних послуг, з яких вбачається, що ОСОБА_17 здійснювала оплати від імені квартиронаймача МеркулровоїВ.І. та від свого імені(а.с. 20-29).

Відповідно листа начальникавиробничого відділу КП «ДМБТІ» ДМР № 17616 від 23.12.2021 вбачається, що станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_7 , відсутні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_8 за гр. ОСОБА_13 та будь-якою іншою особою. Також зазначено, що житловий будинок літ. А-5 по АДРЕСА_7 , в який увійшла квартира АДРЕСА_8 , зареєстрований за Комунальним підприємством «Жилсервіс-1» на підставі рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011 №16/9 від 30.11.2011 №53/17, про що зроблений запис в обліковій книзі № №45ЖЮ за реєстровим №4264-189 (а.с.18).

Згідно листа директора департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Грицай В. № 3116-2122 від 05.10.2022 вбачається, що департамент не має правових підстав для підготовки проекту рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради прозміну умов договору найму в зв`язку з відсутністю документів, якими підтверджуються родинні відносини зі знятим з реєстрації наймачем, відсутністю витягу за формою з особистого рахунку на ім`я попереднього квартиронаймача, завіреного належним чином (а.с.19).

Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції України).

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (частина друга статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні").

Фізична особа незалежно від наявності зареєстрованого місця проживання (місця реєстрації) має можливість на здійснення своїх прав та інтересів (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.11.2021 в справі № 761/40889/20 (провадження № 61-14588св21).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку (частина перша та друга статті 106 ЖК).

Відсутність вмотивованої відмови виконавчого органу місцевого самоврядування, в контексті положень статті 106 ЖК, не позбавляє права особи звернутися за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права до суду, та не є підставою для залишення позову без задоволення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2018 в справі № 686/15695/15-ц (провадження № 61-344св18).

Для визнання наймачем на підставі статті 106 ЖК іншого члена сім`ї необхідно щоб попередній член сім`ї мав правовий статус "наймача"( постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 в справі № 682/933/16-ц (провадження № 61-3248св18).

У постанові Верховного Суду України від 11.07.2012 у справі № 6-60цс12 зроблено висновок, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.06.2022 в справі № 754/14628/17 (провадження № 61-10210св21) зазначено, що "при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що статті 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту постійного сумісного проживання та введення спільного господарства, позивачкою було надано документи на придбання побутових приладів, а саме: гарантійний талон на придбання пральної машинки «LG», дата продажу 16.09.2013; квитанції та накладні від 18.12.2014на купівлю домашніх меблів а саме: комод; прикроватна тумба; матрац; пенал; шафа; гарантійний талоном на придбання електричноїсоковижималки «Elenberg»від 18.07.2014, а також товарний чек № 523046 від 31.01.2015 на купівлю м`ясорубки «Zelmer»(а.с.24-29).

З матеріалів справи також вбачається, що ВіщанськаН.Д. з18.07.2012 була зареєстрована у спірній квартирі, що підтверджується копією паспорта (а.с.6).

Посилання представника відповідача стосовно того, що позивачкою було порушено законом передбачені правила на вселення у спірну квартиру є безпідставними, оскільки факт згоди на вселення та реєстрації у спірній квартирі підтверджуються матеріалами справи, а саме тривалим проживанням позивачки у спірній квартирі, таке її право ОСОБА_5 не оскаржує.

Судом також встановлено, що з наданих представником позивача доказів вбачається, що починаючи з 2012 позивачка з МеркуловоюС.І. вели спільне сумісне господарство, остання робила ремонт у квартирі, придбала побутові прибори, сплачувала комунальні платежі, тобто проживали як одна сім`я, що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 47Конституції України та статті 1 ЖК України, громадяни мають право на житло.

Відповідно ст.106ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Таким чином, оскільки наймач квартири ОСОБА_7 , тривалий час за спірною адресою не проживає, має інше зареєстроване у встановленому порядку місце проживання, тому враховуючи тривалість проживання позивача у зазначеній квартирі, сумлінне користування позивача зазначеним приміщенням, суд прийшов до висновку про необхідність визнання позивача наймачем даного житлового приміщення та зміни договору найму на вказану квартиру.

Відповідачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів на спростування доказів, наданих позивачем.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_23 про визнання членом сім`ї наймача та зобов`язання надати дозвіл на зміну умов договору найму жилого приміщення.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позивач сплатила судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2147,20 грн., враховуючи, що позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі2147,20 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, ч. 2 ст.13,16, 81,174, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 11,15, 824 ЦК України ст.ст 61,64,65,106 ЖК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_24 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання членом сім`ї наймача та зобов`язання надати дозвіл на зміну умов договору найму жилого приміщення- задовольнити.

Визнати ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , членом сім`ї наймача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Зобов`язати виконавчий комітет Дніпровської міської ради надати дозвіл на зміну умов договору найму займаного жилого приміщення квартири АДРЕСА_3 , з ОСОБА_6 , яка була 25.07.2019 знята з реєстрації місця проживання в квартирі на ОСОБА_24 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_24 наймачем. Стягнути з виконавчого комітету Дніпровської міської ради на користьОСОБА_24 судовий збір 2147,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Р НОМЕР_6 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 );

Представник позивача - адвокат Іванова Олена Михайлівна (адреса знаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 23/17, м. Дніпро, 49101);

Представник відповідача Григоренко Альона Віталіївна, (адреса знаходження:49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75);

Третя особа - ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя: Чудопалова С.В.