Справа № 729/1008/24
2-н/729/230/24 р.

У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
11 червня 2024 р. суддя Бобровицького районного суду Булига Н. О., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» звернулося до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Енера Чернігів» заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2022 по 31.01.2024 у сумі 7368,72 гривень та сплачений судовий збір.
Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Виходячи із вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
До заяв про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію не поширюються правила виключної підсудності визначеної ч.1 ст.30 ЦПК України.
Як роз`яснено п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Як вбачається із отриманої судом інформації про зареєстроване місце проживання, відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі територіальної громади та архівних даних Бобровицької міської ради відсутні.
Згідно вимог ч.9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Таким чином, у видачі судового наказу заявнику слід відмовити.
Керуючись ст. 163,165,166 ЦПК України, суд
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.
Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження.

Суддя Бобровицького районного суду Н. О. Булига