Справа № 309/38/24
Провадження № 2/309/21/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді : Савицький С.А.

при секретарі : Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2021 року відповідач позичив у нього 50000 доларів США, що на момент звернення до суду за курсом НБУ становить 1900720 гривень. На сьогоднішній день сума боргу повернута частково, а саме в сумі 20000 гривень, решта боргу не повернута.

Посилаючись на викладене просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 49 500 доларів США, що еквівалентно 1 880 720 грн. та судові витрати.

Відзиву на позов відповідачем ОСОБА_2 не подавав.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лукачко І.Й. подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримав позов та просив його задовольнити. Також під час судових дебатів представником позивача заявлено, що у порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України будуть подаватися докази щодо судових витрат на правову допомогу.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Представник відповідача адвокат Мацола А.В. подала заяву, в якій просила розглядати дану справу без їх участі, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного .

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно розписки від 01.11.2021 року ОСОБА_2 взяв від ОСОБА_1 в борг суму в розмірі 50000 доларів США, які зобов`язався повернути до 31.12.2023 року (а.с.6).

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична , -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, слід виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наявна у матеріалах справи розписка від 01.11.2021 року є борговою, позаяк у ній чітко зазначено про одержання ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 50000 доларів США та обов`язок повернути такі кошти в строк до 31.12.2023 року.

Оскільки відповідач грошові кошти отримані в борг не повернув у повному обсязі, позивачем визнається факт повернення йому грошових коштів у розмірі 20 000 гривень, і дана обставина ніким не оспорюється, то позивач вправі ставити питання про стягнення неповернутої частини боргу у розмірі 49 500 доларів США у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, який становить 15745,60 грн. (605,60 +15140,00), сплачений останнім при пред`явленні позову та за подання заяви про забезпечення позову, яка судом була задоволена, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З врахуванням вказаних вимог процесуального кодексу, 7872,80 грн. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову, а решта витрат по сплаті судового збору в розмірі 7872,80 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Щодо витрат на правову допомогу.

Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Всупереч зазначеним нормам позивачем та його представником не надано відповідного договору про надання правої допомоги, умовами якого були б визначені порядок та умови нарахування відповідних витрат, а також доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Долучений до позовної заяви попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач, поданий на виконання вимог п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, на думку суду не є достатнім на підтвердження понесення позивачем конкретних витрат на правову допомогу.

Відтак на думку суду понесення позивачем витрат на правову допомогу та їх розмір не доведено належним чином.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 11, 526, 626, 1048-1050 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 49 500 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США, що на момент звернення до суду за курсом НБУ становить 1880720 (один мільйон вісімсот вісімдесят тисяч сімсот двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 7872 (сім тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 60 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканцю АДРЕСА_2 з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору у розмірі 7872 (сім тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.