Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/236/24

Провадження №2/377/182/24

17 червня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

19 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого, просила розірвати шлюб, між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 жовтня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис №158.

Позивні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 жовтня 2001 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 158. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною звернення позивачки до суду стало те, що останнім часом сімейне життя між нею та відповідачем набуло ознак формальності. З 2020 року позивачка та відповідач припинили проживати як подружжя, оскільки протилежне бачення цінності сім`ї, побудови відносин призвели до того, що вони стали чужими людьми. Не зважаючи на проживання за однією адресою, кожен живе своїм життям, сторони не ведуть спільне господарство, не будують спільних планів на майбутнє, не підтримують сімейних стосунків, між ними зникло почуття любові, поваги та підтримки. З боку відповідача періодично вчиняються сварки, приниження позивачки як жінки, що робить спільне перебування в одній квартирі нестерпним. Позивачка неодноразово пропонувала відповідачу розлучитися через органи РАЦСу, але відповідач повідомив, щоб позивачка сама займалась цим питанням. Позивачка не має намір поновлювати стосунки з відповідачем і вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно. Збереження формального шлюбу суперечить інтересам позивачки і є недоцільним. Просила не надавати строк для примирення. Спору щодо поділу спільного майна на час звернення до суду немає.

Ухвалою судді від 15 квітня 2024 року, після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 13 травня 2024 року.

Ухвалою суду від 13 травня 2024 року зупинено провадження у справі, встановлено сторонам строк для примирення один місяць та призначено судове засідання на 13 червня 2024 року.

13 червня 2024 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Бабич Н.С. у відпустці та призначено нове судове засідання на 17 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 17 червня року поновлено провадження у справі та продовжено судовий розгляд.

Сторони у призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Позивачка у поданій до суду заяві просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, оскільки примирення між нею та відповідачем не відбулось. Відповідач просив розглянути справу за його відсутності, про що подав до суду заяву.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 06 жовтня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про одруження 06 жовтня 2001 року зроблено відповідний актовий запис за №158. Після одруження присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Славутича № 2023/004481780 від 15.06.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 29.04.2004 ( а.с.5).

Згідно з інформацією № 15-08/522 від 22.03.2024, наданою Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 17.11.2006 по теперішній час ( а.с.14).

Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивачки до суду є те, що з 2020 року шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейних стосунків, між ними зникло почуття любові, поваги та підтримки. З боку відповідача періодично вчиняються сварки, приниження позивачки як жінки, що робить спільне перебування в одній квартирі нестерпним. Позивачка не має намір поновлювати стосунки з відповідачем і вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно. За вказаних обставин збереження сім`ї та подальше спільне життя позивачки з відповідачем є недоцільним та суперечить інтересам позивачки, яка неодноразово пропонувала відповідачу розлучитися через органи РАЦСу, але відповідач повідомив, щоб позивачка сама займалась цим питанням.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Ураховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви, на час звернення з позовом про розірвання шлюбу, спір щодо поділу спільного майна відсутній.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У позовній заяві позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з роздруківкою електронної ID квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» №8779-2850-5103-0799 від 19 березня 2024 року позивачка при подані позову сплатила судовий збір в сумі 1 211 гривень 20 копійок, який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України ( а.с.1,2).

За таких обставин за правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 жовтня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис №158.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 17 червня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич