Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6102/23
Провадження №2/711/567/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді - Позарецької С.М.,

секретаря судового засідання - Буйновської А.П.,

за участю позивача за первісним

позовом та відповідача за

зустрічним позовом ОСОБА_1

представника позивача за

первісним позовом та відповідача

за зустрічним позовом адвоката Кучер Ю.В.

представника відповідача за

первісним позовом та позивача

за зустрічним позовом адвоката Стегара О.М.,

представника третьої

особи за довіреністю Зубалій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі органу опіки та піклування м. Черкаси про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі органу опіки та піклування м. Черкаси, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Кучер Ю.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.04.2012 між сторонами по справі було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які фактично проживають з батьком.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 28.04.2023 у справі №614/37/22 шлюб між сторонами розірвано. Позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки від 03.08.2022 №7101- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки від 03.08.2022 №7101- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки від 03.08.2022 №7101- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із договором оренди житлового приміщення від 15.08.2022 орендодавець надав в користування ОСОБА_1 та членам його родини, а саме: ОСОБА_3 , 2012 року народження, ОСОБА_4 , 2017 року народження, ОСОБА_5 , 1963 року народження квартиру, загальною площею 53 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 31 липня 2023 року, складеного Черкаською загальноосвітньою школою І - ІІІ ступенів №8, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , житлово-побутові умови дитини повністю задовольняють її потреби.

Актом обстеження умов проживання від 31 липня 2023 року №394, складеного завідувачем сектору попередження бездоглядності дітей та головним спеціалістом Служби у справах дітей Черкаської міської ради, щодо малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , створено належні умови для проживання, навчання та виховання малолітніх дітей.

Згідно із даними довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №81 «Незабудка» Черкаської міської ради від 27.07.2023 №01-35/51, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно відвідує зазначений дошкільний навчальний заклад з 23.09.2022 (наказ від 23.09.2022 №218). Мама дитини ОСОБА_2 заклад не відвідувала, участі в освітньому процесі, батьківських зборах, а інших заходах не приймала.

Відповідно до довідки Черкаської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів № 8 Черкаської міської ради Черкаської області від 31.07.2023 №360, ОСОБА_3 є ученицею 6-Б класу та дійсно навчається у Черкаській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 8 Черкаської міської ради Черкаської області.

Згідно із даними довідки Першотравневої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів БСР від 23.02.2022 №01/19-17, ОСОБА_1 належним чином опікувався неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , 2012 року народження, в термін з 10 січня 2022 по 21 лютого 2022 на час відсутності матері ОСОБА_2 за місцем проживання.

Актом опитування сусідів від 02.08.2023 підтверджується, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_3 з 15.08.2022 по теперішній час. Позивач, як зазначено у позові, самостійно утримує дітей, постійно слідкує за станом їх здоров`я та розвитком, виховує та піклується про них, спиртними напоями не зловживає, характеризується позитивно.

Позивач вказує, що відповідач з січня 2022 року залишила чоловіка і дітей та переїхала жити в м. Ізюм, пізніше виїхала за кордон до Польщі, у вересні того ж року, з її слів, повернулась до м. Києва, адресу проживання не повідомляла.

В позасудовому порядку вирішити питання з відповідачем щодо визначення місця проживання доньок неможливо, оскільки остання відмовляється вчиняти будь-які дії з метою вирішення вказаного питання.

Виходячи з інтересів дітей, враховуючи, що позивач самостійно займається вихованням та утриманням дітей, забезпечує їх матеріально та піклується про своїх доньок, створення ним належних умов для розвитку та проживання дітей, а також низький рівень емоційного зв`язку з матір`ю, яка участь у вихованні дитини не приймає, дотримуючись балансу між інтересами дітей та правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в інтересах дітей, позивач вважає, що наявні обґрунтовані підстави для висновку про доцільне подальше визначення місця проживання малолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з батьком, що сприятиме якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Крім того, позивач вказує, що позивач з січня 2022 року фактично сам виховує двох дітей, а відповідач у добровільному порядку не надає коштів на утримання спільних дітей. Оскільки фізично-духовний розвиток дітей та матеріальне забезпечення їх усім необхідним вимагає значних фінансових витрат, позивач має наміри стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок.

На підставі викладеного, позивач вважає за необхідне просити суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно.

Таким чином, позивач просить суд, - визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 11.09.2023 прийнято та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, з врахуванням ухвали суду, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 30.10.2023 залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі органу опіки та піклування м. Черкаси.

Відповідачем ОСОБА_2 через представника адвоката Стегара О.М. подано відзив на первісний позов, за яким просить відмовити у його задоволенні. Відповідач вважає зазначений позов необґрунтованим, наведені в ньому обставини такими, що не відповідають дійсності, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. Так, шлюб, укладений 28.04.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був розірваний рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 28.04.2023 у справі № 614/37/22. При цьому, позов про розірвання шлюбу був поданий ОСОБА_2 ще 26.01.2022. Також зазначає, що у цьому позові остання просила визначити місце проживання дітей з матір`ю. Сторони припинили проживати однією сім`єю приблизно з середини січня 2022 року, коли відповідач через сварку з чоловіком була вимушена поїхати до своїх батьків у с. Ізюмське Борівської селищної громади Ізюмського району Харківської області.

Оскільки примиритися сторонам не вдалося, вони так і залишилися проживати окремо - відповідач у своїх батьків, позивач з дітьми залишилися у спільному будинку сторін за адресою: АДРЕСА_4 .

У подальшому, після подачі позову про розлучення, в якому відповідач просила суд визначити місце проживання дітей з нею, вона забрала їх до себе, а старша донька, ОСОБА_3 почала ходити до Ізюмського ліцею № 11 (наказ про зарахування до закладу освіти від 22.02.2022 № 07-у).

У зв`язку із повномасштабним вторгненням військ Російської Федерації на територію України та початком окупації Ізюмського району Харківської області, 26.02.2022 позивач на власному автомобілі забрав дітей і виїхав із ними спочатку до місця проживання в с. Копанки. Згодом, наскільки відомо відповідачу, позивач разом зі своєю матір`ю та доньками виїхав до м. Бровари Київської області, де проживав якийсь час, а ще пізніше - до м. Черкаси.

В цей час відповідач до початку березня 2022 року проживала у своїх батьків у с.Ізюмському, у подальшому, наприкінці квітня цього ж року виїхала до м. Луцьк, звідки виїхала до Польщі. Згодом, наприкінці липня 2022 року, відповідач повернулася з Польщі до України, спочатку знову у м. Луцьк, а згодом, на початку серпня 2022 року - до м. Києва, де з 02.09.2022 влаштувалася на роботу в ТОВ «АТБ-МАРКЕТ». Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.12.2022 № 3010-, ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Увесь той час, коли відповідач була вимушено відірвана від своїх дітей, вона підтримувала з ними спілкування засобами телефонного зв`язку та через месенджери, купувала та відправляла їх необхідні речі та подарунки, а після переїзду до м. Києва, почала відвідувати доньок за місцем їх проживання у м. Черкаси. Звертає увагу, що позивач спочатку не дозволяв відповідачу зустрічатися з дітьми без його присутності, весь той час, який мати і діти проводили разом, він перебував десь неподалік.

Відповідач у відзиві наголошує на тому, що позивач намагається ввести суд в оману, необґрунтовано заявляючи про відмову відповідача від вирішення питання проживання доньок в позасудовому порядку - жодних пропозицій від позивача відповідач з цього приводу не отримувала, позовна заява не містить доказів подібних звернень та відмов відповідача.

З моменту переїзду до м. Києва та влаштування на роботу, відповідач регулярно, по декілька разів на місяців відвідує доньок. Не зважаючи на вкрай негативне ставлення саме з боку позивача на потребу відповідача бачитися з дітьми, відповідач намагається проводити з ними якомога більше часу, вони разом гуляють містом, відвідують розважальні та торгівельні заклади. Також відповідач постійно підтримує спілкування з обома доньками в онлайн-форматі за допомогою мобільного телефону та месенджерів, продовжує купувати та висилати їм подарунки та необхідні речі.

Згідно з висновками психолога, обидві дівчинки прихильно ставляться до матері, потребують постійного близького психологічного контакту з нею, водночас на них дуже негативно впливає конфлікт між батьками та вимушене відлучення від матері.

Більше того, у серпні 2023 року на ім`я старшої доньки ОСОБА_3 відповідач відкрила банківський рахунок в AT «Ощадбанк» і з того часу регулярно здійснює перекази коштів на цей рахунок для задоволення потреб обох доньок.

Водночас, в позові ОСОБА_1 жодним чином не зазначено про місце роботи позивача, доказів на підтвердження власних доходів позивачем також не надано, тому відповідач наголошує на необхідності дотримання принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей, щоб не допустити покладення тягаря утримання дітей лише на одного з батьків за рахунок присуджених аліментів. На окрему увагу заслуговує та обставина, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації, в Україні вчергове продовжено строк дії воєнного стану. При цьому, позивач, як військовозобов`язаний, може бути в будь-який момент мобілізований для виконання військового обов`язку. Наявність двох неповнолітніх дітей, навіть у разі визначення їх місця проживання з батьком, не надає позивачеві статусу особи, яка не підлягає мобілізації, відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Підсумовуючи викладене, керуючись принципом дотримання найкращих інтересів обох дітей, відповідач вважає, що позовна вимога про визначення місця проживання дітей не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами ту обставину, що визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком сприятиме забезпеченню їхнього розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, а також позитивно вплине на їх психоемоційний стан. Так само не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення аліментів, оскільки відповідач ОСОБА_2 добровільно і в достатньому обсязі приймає участь в утриманні дітей. Крім того, ця позовна вимога є похідною від позовної вимоги про визначення місця проживання, проти якої відповідач також заперечує.

Відповідач повідомляє суд, що на даний час не може навести передбачений пунктом 8 частини третьої статті 178 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, тому відповідач заявляє, що нею будуть подані докази щодо понесених витрат в порядку, визначеному частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Позивачем ОСОБА_1 через представника адвоката Кучер Ю.В. подано відповідь на відзив, за яким просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. З доводами відзиву на позов, не згоден.

Відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 подано до суду зустрічну позовну заяву, яка прийнята судом ухвалою від 30.10.2023 під час підготовчого засідання та об`єднана в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 . Крім того, залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі органу опіки та піклування м. Черкаси та Службу у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації.

Позивачем за зустрічним позовом викладені обставини, які зазначені у відзиві на первісний позов ОСОБА_1 , а також зазначено, що відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.12.2022 № 3010-, ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Цією квартирою позивач користується на підставі договору оренди від 30.10.2022. Квартира має усе необхідне для комфортного проживання позивача разом з доньками.

Увесь той час, коли позивач була вимушено розлучена зі своїми дітьми, вона підтримувала з ними спілкування засобами телефонного зв`язку та через месенджери, купувала та відправляла їх необхідні речі та подарунки, а після переїзду до м. Києва почала відвідувати доньок за місцем їх проживання у м. Черкаси.

З моменту переїзду до м. Києва та влаштування на роботу, позивач ОСОБА_2 регулярно, по декілька разів на місяців відвідує доньок у місці їх проживання. Не зважаючи на вкрай негативне ставлення з боку батька дітей на потребу матері бачитися з дітьми, позивач намагається проводити з ними якомога більше часу, вони разом гуляють містом, відвідують розважальні та торгівельні заклади.

Також позивач постійно підтримує спілкування з обома доньками в онлайн-форматі за допомогою мобільного телефону та месенджерів, продовжує купувати та висилати їм подарунки та необхідні речі. Позивач весь час намагається оточити обох дітей любов`ю та піклуванням, приймає участь у їх вихованні та сприяє розширенню їхнього світогляду.

Після розлучення відповідач не змінив свого ставлення до колишньої дружини, він негативно ставиться до її побачень з дітьми та їх спільного проведення часу. Відповідач неодноразово дозволяв собі грубі та образливі вислови на адресу позивача, про що їй декілька разів говорили доньки. Це може свідчити про психологічний тиск з боку батька на дітей та спроби налаштувати їх проти матері.

З метою визначення психоемоційного стану та прихильності дітей 07.10.2023 позивач звернулася до психолога. У психологічних висновках спеціаліста від 10.10.2023 за результатами психодіагностичних обстежень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стверджується про наявність міцної психоемоційної прив`язаності до матері, потребу у стабільному психоемоційному контакті з нею обох доньок, а особливо меншої - ОСОБА_4 .

Згідно з висновками психолога, обидві дівчинки прихильно ставляться до матері, потребують постійного близького психологічного контакту з нею, водночас на них дуже негативно впливає конфлікт між батьками та вимушене відлучення від матері. Емоційні сфери обох малолітніх характеризуються зниженим настроєм, розгубленістю, тривожністю, що викликане негативним впливом конфліктної, спірної ситуації між батьками та занурення дітей у цю ситуацію.

До первісного позову ОСОБА_1 долучені документи щодо обстеження умов проживання дітей, зокрема за участі фахівців Служби у справах дітей Черкаської міської ради та представників Черкаської загальноосвітньої школи І-ІП ступеня № 8.

ОСОБА_2 звертає увагу суду на ту обставину, що під час цих двох обстежень батька вдома не було, діти перебували з бабусею. Також, у первісному позові жодним чином не зазначається місце роботи батька та рівень його доходів, натомість позивач за зустрічним позовом офіційно працевлаштована та має стабільну заробітну плату в розмірі, достатньому для забезпечення усіх потреб як власних, так і своїх дітей.

Водночас зазначає, що для позивача в пріоритеті завжди були і будуть інтереси її дітей. Не зважаючи на реалії сьогодення, внаслідок яких значна частина населення України була вимушена залишати свої місця постійного проживання, деякі і на цей час вимушені постійно переїздити з місця на місце, позивач розуміє, як важко дитині змінювати більш-менш звичне середовище, коло друзів, навчальний заклад тощо. З цих міркувань позивач не намагалася визначити в судовому порядку місце проживання дітей, проте, дізнавшись про подібний позов з боку колишнього чоловіка, категорично не погоджуючись з його мотивами та, будучи переконаною, що дітям буде набагато краще з мамою, позивач вимушена звертатися до суду з зустрічним позовом, проте вона не заперечує проти закінчення навчального року у звичному для дітей оточенні.

Позивач повідомляє суд, що на даний час не може навести передбачений пунктом 8 частини третьої статті 178 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, тому позивач заявляє, що ним будуть подані докази щодо понесених витрат в порядку, визначеному частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом просить суд, - визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір`ю ОСОБА_2 , починаючи з 01 червня 2024 року. Покласти судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на позивача.

Відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 через представника адвоката Кучер Ю.В. подано відзиві на зустрічний позов, який прийнятий судом. Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, вважає, що позивач ОСОБА_2 сама свідомо самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо участі у вихованні та піклуванні за дітьми, утриманні, забезпеченні та догляді. Діти постійно проживають з відповідачем з січня 2022 року. Епізодичні прояви уваги у вигляді короткострокових побачень з відвідуванням розважальних закладів, вказують лише на те, що позивач підтримує зв`язок зі своїми доньками, проте, такі побачення не є повноцінним піклуванням про дітей та доглядом за ними.

Згідно із п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України повідомляє, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і, які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи становить 10000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 через представника адвоката Стегара О.М. подана відповідь на відзив на позов, яка прийнята судом і просить позовні вимогу зустрічного позову задовольнити.

Третя особи письмові пояснення по суті позовів та відзивів не подали.

Ухвалою суду від 30.01.2024 закрите підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 був допитаний як свідок, враховуючи його клопотання. Повністю підтримав доводи своєї позовної заяви і просив її задовольнити, а також просив відмовити у задоволенні зустрічного позову, враховуючи доводи відзиву. Вважає, що дітям буде краще житини з ним, а не матір`ю. Він працює вдома за комп`ютером неофіційно, за що отримує заробіток, але підтвердження відсутнє. По господарству йому допомагає його матір, яка проживає з ними. Щодо місця проживання дітей, сторони згоди не дійшли. Вказує, що не обмежує спілкування дітей із матір`ю; вважає, що проживати в м. Черкаси небезпечно, а в м.Києві - ні. Він через соціальні органи отримує на себе та на дітей грошові кошти, як внутрішньо переміщені особи. Випадків, щоб діти відвідали матір у м. Києві, чи жили там, не було. Везти дітей до м. Києва до матері він не буде, бо не хочуть діти. Зустрічний позов оцінює, як прояв з боку ОСОБА_2 як неприязність до нього. Також вважає, що матір дітей повинна сплачувати аліменти на утримання дітей, незважаючи на розмір його щомісячного доходу близько 20 тис.грн. і діти всім необхідним забезпечені.

В судовому засіданні представник позивача та відповідача ОСОБА_1 адвокат Кучер Ю.В. просила задовольнити позовні вимоги первісного позову та відмовити у задоволенні зустрічного позову. Крім того, зазначила, що судові витрати за первісним позовом складаються із судового збору 1073грн. 60коп., а витрати на правничу допомогу адвоката, ОСОБА_1 заявляти не буде. Між тим, ОСОБА_1 поніс витрати на правничу допомогу за зустрічним позовом, які орієнтовно складають 10000грн., які просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , докази про це будуть подані додатково за ч.8 ст. 141 ЦПК. Сторони не змогли дійти до спільного вирішення спору і не узгодили умови для затвердження мирової угоди. Крім того, додано, що витрати за зустрічним позовом ОСОБА_2 у розмірі 51000грн. є завищеними і неспівмірними із справою, її складністю, тривалістю розгляду справи і ще не сплачені ОСОБА_2 , а тому слід зменшити розмір до 10000грн., про що надано 09.05.2024 відповідне клопотання.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 була допитана як свідок, враховуючи її клопотання. Просила відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, враховуючи доводи письмових процесуальних заяв. Крім того, додала, що вона має педагогічну освіту і має досвід такої роботи. Вказує, що діти хочуть жити з мамою. Вона на даний час проживає більше року з іншим чоловіком, який згоден з тим, щоб з ними разом жили її діти. Вона працює, отримала підвищення по роботі і вищий заробіток, орендує житло, яке належне і для проживання дітей.

В судовому засіданні представник відповідача та позивача ОСОБА_2 адвокат Стегар О.М. просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Сторони не змогли дійти до спільного вирішення спору і не узгодили умови для затвердження мирової угоди. Просив судові витрати за зустрічним позовом та первісним позовом, слід покласти на ОСОБА_1 , докази про які будуть надані в установленому порядку та строки; орієнтовний розмір 51000грн., які ще не сплачені, але будуть сплачені адвокату ОСОБА_2. після розгляду справи. Відповідна заява була подана до суду 07.05.2024 і прийнята судом, разом із додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 06.05.2024, договором про надання правничої допомоги від 12.10.2023. Вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката до 10000грн., про що зазначила інша сторона.

В судовому засіданні представник третьої особи виконкому Черкаської міської ради як орган опіки та піклування м. Черкаси за довіреністю Зубалій Н.А. зазначила, що була проведена робота із батьками дітей, обстежені умови проживання дітей в м. Черкаси, заслухана думка дітей щодо вирішення спору. Діти прив`язані до обох батьків і хотіли би жити з ними обома. Оскільки діти проживають тривалий час із батьком, відвідують у м. Черкаси школу та дитячий садочок, то в інтересах дітей, щоб вони жили із батьком. Питання щодо домашнього насильства, про що повідомила матір дітей, не знайшли свого підтвердження і діти про такі випадки не повідомляли. Щодо визначення місця проживання дітей, про просила врахувати висновок органу опіки та піклування від 05.01.2024, а що стосується стягнення аліментів - то на розсуд суду покладається.

В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації не з`явився, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_1 (матір позивача ОСОБА_1 ) показала, що вона на даний час проживає із сином і двома онуками у помешканні, яке орендує в м. Черкаси її син. Після евакуації з Харківської області, вони як внутрішньо переміщені особи проживають у м. Черкаси. Бувша невістка ОСОБА_2 з ними не проживає. Старша онука ходить до школи, а менша - до дитячого садочка. На даний час їй відомо, що матір дітей проживає в м. Києві. Діти живуть із своїм батьком майже 2 роки, всім забезпечені, вони спілкуються із мамою, іноді вона до них приїздить до м. Черкаси, вони разом гуляли, привозила їм одяг, солодощі тощо. Від дітей вона не чула, щоб вони хотіли жити із мамою. У дітей в Черкасах є друзі, вони прив`язані до батька. У сина є дівчина, з якою він зустрічається і діти її знають, і також з нею спілкуються. Якщо сина мобілізують, то діти будуть із мамою.

В судовому засіданні була заслухана думка ОСОБА_4 , 2017р. народження у присутності психолога ОСОБА_8 , яка зазначила, що їй 6 років, вона проживає із сестрою, татом і бабусею в м. Черкаси. Мама проживає в м. Києві і в неї у гостях вона не була. Хотіла б жити і переїхати до мами, але жити разом із сестричкою. Бабу з собою не брала б, а тата з собою взяла б. Ще взяла б із собою іграшку «зайчика». Мама до неї постійно приїздить, вони спілкуються, в тому числі і по телефону, вона за мамою скучає.

Зі слів психолога, ОСОБА_9 в судовому засіданні була розкута, відповідала правдиво, трохи хвилювалася, але це не вплинуло на її відповіді; відповіді на запитання, які їй ставилися, не були завчені; дівчинці було комфортно у приміщенні суду, тиску на не неї не чинилось. Вона хоче і тата , і маму.

В судовому засіданні була вислухана думка ОСОБА_3 , 2012р. народження у присутності педагога ОСОБА_10 , яка зазначила, що навчається у СШ №8 два роки. Проживає у м. Черкаси разом із сестрою, татом і бабусею ОСОБА_11 . Іноді до них у гості приїздить брат тата. Мама проживає у м. Києві; вона у мами в гостях ніколи не була, хотіла б жити із мамою і татом. Жити можна із татом, оскільки в Черкасах є її друзі. Вона бачиться із мамою, хоче, щоб мама жила в Черкасах, і вона могла б жити із мамою. Мама запрошувала її і сестру до себе до м. Києва, але тато сказав, що це буде можливо, коли закінчиться війна, а зараз - ні. Мама пропонувала поїхати до неї до м. Києва і вона не проти такої поїздки. Вона кожного дня спілкується із мамою по телефону; якби вона жила із мамою в Києві, то змогла б знайти собі нових друзів і продовжувала б спілкуватися із тими друзями, що в Черкасах та в Харківській області. Вона хотіла б провести у Києві канікули, відвідати різні заходи, поспілкуватися із мамою про дівочі питання, почути різні поради.

Зі слів педагога, ОСОБА_12 почувалася в приміщенні суду комфортно, відповіді давала правдиві, розуміла запитання за своїм рівнем розвитку; тиску щодо не було; вона скучає за мамою. Те, що вона розплакалася, пов`язане із її відчуттями до мами та тата.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

встановлено, що 28.04.2012 між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, актовий запис №02, відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 .

Від шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 11.10.2012, актовий запис №15) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 від 25.10.2017, актовий запис №01), батьками яких є сторони по справі. Спору щодо батьківства судом не встановлено.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 28.04.2023 у справі №614/37/22 шлюб між сторонами розірвано. Ждане рішення набрало законної сили 30.05.2023.

Позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки від 03.08.2022 №7101- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 03.08.2022 №7101- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 03.08.2022 №7101- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із договором оренди житлового приміщення від 15.08.2022 орендодавець ОСОБА_13 надав у користування ОСОБА_1 та членам його родини, а саме: ОСОБА_3 , 2012 року народження, ОСОБА_4 , 2017 року народження, ОСОБА_5 , 1963 року народження квартиру, загальною площею 53 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 31 липня 2023 року, складеного Черкаською загальноосвітньою школою І - ІІІ ступенів №8, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , житлово-побутові умови дитини повністю задовольняють її потреби.

Актом обстеження умов проживання від 31 липня 2023 року №394, складеного завідувачем сектору попередження бездоглядності дітей та головним спеціалістом Служби у справах дітей Черкаської міської ради, щодо малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , створено належні умови для проживання, навчання та виховання малолітніх дітей.

Згідно із даними довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №81 «Незабудка» Черкаської міської ради від 27.07.2023 №01-35/51, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно відвідує зазначений дошкільний навчальний заклад з 23.09.2022 (наказ від 23.09.2022 №218). Мама дитини ОСОБА_2 заклад не відвідувала, участі в освітньому процесі, батьківських зборах, а інших заходах не приймала.

Відповідно до довідки Черкаської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів № 8 Черкаської міської ради Черкаської області від 31.07.2023 №360, ОСОБА_3 є ученицею 6-Б класу та дійсно навчається у Черкаській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 8 Черкаської міської ради Черкаської області. Дані обставини також підтверджуються даними довідки №539 від 07.11.2023, в якій зокрема зазначено, що мати жодного разу до шкоди не верталася, на батьківських зборах присутня не була, успіхами дитини не цікавилась Питаннями виховання та утримання дитини за спостереженнями школи займався батько ОСОБА_1 .

Актом опиту сусідів від 02.08.2023, підписаної головою правління ОСББ «Козацька 5», зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_3 з 15.08.2022 по теперішній час.

Відповідно до довідки Ізюмського ліцею №11 Ізюмської міської ради від 06.10.2023, ОСОБА_3 , 2012р. народження дійсно навчалась в Ізюмському ліцеї №11 з 22.02.2022 по 02.02.2023.

ОСОБА_2 закінчила в 2019 році КЗ «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради і здобула кваліфікацію: ступень вищої освіти бакалавр, спеціальність «дошкільна освіта», професійна кваліфікація вихователь дітей дошкільного віку, про що свідчить диплом бакалавра В19 №252742.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.12.2022 № 3010-, ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Цією квартирою позивач користується на підставі договору оренди від 30.10.2022, укладеного між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 ; квартира надається для проживання в ній 2-3 чоловік.

Відповідно до довідки ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від 06.10.2023, ОСОБА_2 працює на цьому підприємстві з 02.09.2022 продавцем-консультантом і її заробіток за період з жовтня 2022 про вересень 2023 становить 218112грн. 20коп. За даними характеристики, наданої керуючим магазином ОСОБА_15 , ОСОБА_2 характеризується позитивно, зарекомендувала себе відповідальним та дисциплінованим працівником.

Крім того, відповідно до наказу №4/к від 26.01.2024 ОСОБА_2 переведена на посаду товарознавець з окладом 2595грн. 24коп. щомісячно, що є вищим як за посадою, так і за розміром заробітку.

Слід зазначити, що незважаючи на пояснення позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про те, що він працює і отримує заробіток, - жодних доказів на підтвердження даних обставин ним до суду надано не було.

Відповідно до даних довідок від 07.11.2023, наданих Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на обліку в цьому департаменті як внутрішньо переміщені особи з 03.08.2022 по даний час і отримують допомогу ВПО.

Крім того, за даними листа від 21.0.2024 Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради ОСОБА_1 призначено допомогу з 01.09.2022 у розмірі 8000грн. щомісячно (на ОСОБА_1 - 2000грн., ОСОБА_3 - 3000грн., ОСОБА_4 - 3000грн).

За даними психологічних висновків спеціаліста від 10.10.2023 за результатами психодіагностичних обстежень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стверджується про наявність міцної психоемоційної прив`язаності до матері, потребу у стабільному психоемоційному контакті з нею обох доньок, а особливо меншої ОСОБА_4 . Обидві дівчинки прихильно ставляться до матері, потребують постійного близького психологічного контакту з нею, водночас на них дуже негативно впливає конфлікт між батьками та вимушене відлучення від матері.

Крім того, фіскальними чеками, квитанціями через банківські установи ОСОБА_2 доведено факти придбання для дітей речей, продуктів харчування тощо, перерахунку грошових коштів, що підтвердили і діти при висловленні думки щодо вирішення даного спору.

Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації листом від 07.12.2023 повідомила суду, що висновок щодо розв`язанні спору відповідно до ст. 19 СК України може бути наданий відповідним органом за місцем проживання дітей. Крім того, надано акт обстеження умов проживання від 06.12.2023, про те, що за адресою: АДРЕСА_5 , за місцем проживання ОСОБА_2 , для дітей в квартирі є в наявності два окремі ліжка, письмовий стіл, оргтехніка і за цією адресою створені умови для виховання, розвитку та навчання дітей, тощо.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.01.2024 №35-01-21 як органу опіки та піклування м. Черкаси, обома батьками створені належні умови для проживання дітей, вони мають однакові виховні можливості та батьківський потенціал, діти прихильні до обох батьків, але зважаючи на позовну вимогу матері дітей про визначення місця проживання дітей з нею з 01.06.2024, орган опіки та піклування м. Черкаси вважає, що за первісним та зустрічним позовами в найкращих інтересах дітей буде визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 , 2012р. народження та ОСОБА_4 , 2017 р. народження, з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Водночас розлучення має відбутися таким чином, щоб батько і матір як і раніше співпрацювали при виконанні батьківських обов`язків.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14.09.2022 у справі №466/1017/20).

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04.08.2021 у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини.

Частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

При цьому, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Водночас у частині шостій вказаної статті зазначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У справі встановлено, що батьки мають належні житлові умови, певні доходи, мають бажання виховувати дітей. Проте, підстав для застосування спільної фізичної опіки з почерговим проживанням дітей з кожним з них немає, враховуючи, що батьки дітей проживають у різних населених пунктах (мати в м. Києва, а батько в м. Черкаси), батьки мають різні належні умови проживання, у них вже склався певний побут, режим роботи, кожен з них налагоджує особисте життя - відносини з іншим чоловіком та жінкою, відповідно. Крім того, ОСОБА_12 , 2012р. народження навчається у школі м. Черкаси два роки, має друзів, з якими спілкується та певне оточення в школі з числа вчителів, однокласників, а менша ОСОБА_9 , 2017р. народження лише у травні 2024 року закінчила відвідування дитячого садочка і збирається йти до першого класу навчального закладу. Крім того, дівчатка, як сестрички, прив`язані одна до одної і їхнє розлучення не буде відповідати їхнім інтересам. На думку суду, місце проживання дітей необхідно визначити з батьком, враховуючи, що він належно виконує свої батьківські обов`язки щодо розвитку дітей, їх утримання, їм створені належні умови для проживання та побуту. Крім того, між батьком та дітьми склалися довірливі відносини; відсутня інформація про те, що батько дітей вживає спиртні напої чи наркотичні засоби, не встановлено даних про його негативне вставлення до дітей, зокрема вчинення домашнього насильства. Крім того, при вирішенні спору, судом враховано висновок органу опіки та піклування м. Черкаси від 05.01.2024 та думку дітей, які в судовому засіданні повідомили суду, що бажають жити як з мамою, так і татом.

Отже, як на думку суду, слід визначити місце проживання дітей з батьком, оскільки за обставин цієї справи, на даний час, немає підстав змінювати усталене їхнє місце проживання, яке склалось разом з батьком, що відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

У пункті 67 Загального коментаря № 14 від 29 травня 2013 року Комітет ООН з прав дитини зазначив, що в інтересах дитини доцільно виходити зі спільної батьківської відповідальності. Приймаючи рішення в інтересах дитини, суддя має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Під час вирішення питання щодо можливості встановлення спільної фізичної опіки, суди, окрім загальних обставин, мають також враховувати: бажання кожного з батьків, щоб дитина проживала разом з ним, згоду на участь у її вихованні та піклуванні; наявність у обох батьків сталих відносин з дитиною та бажання останньої спілкуватися з обома батьками; відсутність обставин, зазначених у частині другій статті 161 СК України, а також інших обставин, що можуть становити загрозу інтересам дитини; наявність у кожного з батьків часу та можливості, що дозволяє належним чином опікуватися дитиною; місце проживання кожного з батьків, що знаходиться не далеко від звичайного місця проживання дитини (сформованих місць життєвих інтересів дитини) тощо.

Батьки уповноважені спільно приймати рішення щодо основних питань, пов`язаних з вихованням і розвитком дитини: здоров`я, освіти, релігії та духовності, спортивних гуртків та інших позашкільних активностей. Батько не має право одноособово приймати рішення з перелічених питань, ігноруючи позицію матері.

Зміна місця проживання та навчання дітей вважаються фундаментальними питаннями і вирішуються за спільної згодою батьків, не зважаючи на окреме проживання батьків і проживання дитини з одним з батьків.

Встановлено під час розгляду справи, що між батьками дітей має місце тривалий конфлікт, фактично вони не можуть самостійно, добровільно і повноцінно вирішувати питання, що стосуються виховання дітей та спілкування з ними. Той факт, як вказує батько дітей, що діти повинні жити лише з ним, а матір хай приїздить і спілкується з ними в місті Черкаси, - не є прийнятним щодо забезпечення найкращих інтересів дітей. Слід враховувати, що відстань між містами Київ та Черкаси значна, крім того, мати дітей офіційно працевлаштована і має визначений роботодавцем графік роботи. При цьому, посилання батька на те, що матір постійно працює, а тому не зможе приділяти достатньої уваги дітям, вирішувати для них різного роду побутові питання тощо, - розцінюється судом, як протиправне заперечення батька користуватися матері своїми батьківськими правами та виконувати обов`язки щодо дітей та, відповідно дітям - позбавити їх материнського тепла, уваги тощо, враховуючи дані психологічних висновків спеціаліста від 10.10.2023 за результатами психодіагностичного обстеження дітей та ті пояснення, які вони висловили в судовому засіданні, зокрема про те, що хотіли б відвідати маму, жити з мамою, спілкуватися з нею і обговорювати різного роду «дівчачі питання», вони сумують за мамою тощо. Крім того, і той графік роботи, про який вказав батько дітей, який не підтверджений жодними належними доказами, про те, що він працює вдома і постійно «за комп`ютером», - також не свідчить про те, що батьком приділяється увага дітям краще, ніж така увага приділялася б матір`ю при її графіку роботи. Визначення місця проживання дітей з батьком не повинно негативно впливати на взаємовідносини дітей з матір`ю на її участь у вихованні дітей, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків, що мають усвідомлювати обидва з батьків, спір між якими вирішено судом.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що батько дітей ОСОБА_1 фактично чинить перешкоди дітям у спілкуванні їх з матір`ю. Так, як на думку суду, не є припустимим ставити під умову можливість відвідування дітьми матері за місцем її проживання (у м. Києві, де у помешканні створені всі належні умови для проживання, розвитку дітей) лише після завершення воєнного стану; безпідставними є посилання позивача за первісним позовом про те, що дітям краще не відвідувати м. Київ, оскільки там небезпечніші умови для перебування та життя, ніж у м. Черкаси. На переконання суду, той факт, що кожен із сторін після розірвання шлюбу налагоджує своє життя, в тому числі створює нові відносини із іншим чоловіком та, відповідно з іншою жінкою, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, жодним чином не може бути підставою заперечень, про які вказав в судовому засіданні ОСОБА_1 , про те, щоб діти не спілкувалися із матір`ю, бо вона проживає з іншим чоловіком. Також суд звертає увагу на те, що фактично починаються літні канікули і, відповідно батьки дітей спільно можуть і повинні надати можливість дітям на більш тривалий час відвідати матір у місті Києві задля відвідування різних заходів (парки, театри, прогулянки по місту тощо) задля гармонійного розвитку дітей та їхнього світогляду, а також бути у близькому психологічному контакті із матір`ю. Під час судового розгляду справи не було встановлено обставин про те, що батько дітей, з яким фактично проживають діти, контактував по телефону, через мережу Інтернет, поштовим листуванням чи іншим шляхом із матір`ю дітей щодо будь-яких подій, навіть повсякденних, які відбувалися із дітьми, або ж розповідав про проблеми, які були вирішені або потребували вирішення спільно батьками, що також, як на думку суду, свідчить про небажання батька долучати до участі у вихованні дітей їхньої матері, яка веде нормальний спосіб життя, позитивно характеризується, має стабільний заробіток, підтверджений письмовими доказами, має місце проживання, відсутні відомості про її негативну поведінку тощо. На переконання суду, незважаючи на неприязні відносини між сторонами по справі, вони повинні спілкуватися між собою з приводу питань, які стосуються їхніх дітей, бути обізнаними про їхнє життя.

За дослідженими доказами, зокрема довідками зі школи та дитячого садочка, вбачається, що мати дітей ОСОБА_2 не відвідувала заклади, де навчається дочка ОСОБА_12 та садочок, який відвідувала дочка ОСОБА_9 , і фактично у неї не має повного зв`язку з вчителями, вихователями щодо обізнаності навчального процесу дітей, щодо їхньої адаптації у середовищі між однолітками тощо. Отже, як на думку суду, враховуючи, що діти дуже прихильні до матері, скучають і сумують за нею, висловили своє бажання жити із матір`ю, відвідувати її за її місцем проживання, відповідачу за первісним позовом ОСОБА_2 слід більше уваги приділяти інтересам дітей, їхньому гармонійному та фізичному розвитку тощо. Матір, як на думку суду, повинна поступово війти у життя дітей, не обмежуючись лише спілкуванням з ними по телефону, скайпу та короткочасними зустрічами, коли відвідує їх у місті Черкаси, придбанням речей, продуктів харчування, переказом грошових коштів тощо.

Необхідність усвідомлення батьками потреби у вирішенні конфлікту в інтересах дітей, налагодження батьками співпраці з метою забезпечення належного контакту кожного з них з дітьми, встановлення можливості спілкування та спільного проведення часу, а також недопустимість створення з боку батька будь-яких обмежень контактів дітей із матір`ю, та його обов`язку забезпечити матері ОСОБА_2 безперешкодне спілкування з малолітніми дітьми. В інтересах дітей є створення батьком сприятливих умов для спілкування їх з матір`ю. Діти, які проживають окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

А тому, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_1 про недопустимість з його боку обмежень контактів дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із матір`ю ОСОБА_2 з метою безперешкодного спілкування з дітьми.

Порушення у подальшому батьком порядку прийняття спільних рішень щодо основних питань, пов`язаних з вихованням і розвитком дітей, створення перешкод, обмежень у спілкуванні матері з дітьми та участі у їхньому вихованні, можуть бути підставою для зміни місця проживання дітей.

Крім того, слід роз`яснити ОСОБА_2 її право на звернення до органу опіки та піклування із заявою про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні із дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або до суду із відповідним позовом.

Так, у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань розглядають спори, пов`язані з вихованням неповнолітніх дітей (пункти 73, 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866). За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї (частина перша статті 158 СК України).

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Органи опіки і піклування мають сприяти матері і дітям у налагодженні контакту, відновленні емоційного зв`язку.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і необхідно визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей задоволені, то, відповідно у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей, - слід відмовити.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання їхніх спільних дітей, то ці вимоги також підлягають до задоволення.

Так, встановлено, що діти проживають із батьком і знаходяться на його утриманні, незважаючи на те, що судом було встановлено, що матір дітей купує їм одяг, продукти харчування, солодощі, переказує на картковий рахунок у банківській установі грошові кошти тощо.

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2 ст.183 СК України).

Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст. 186 СК України).

За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку сторін та їхніх представників, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2023 року і продовжувати до досягнення найстаршою дитиною ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) повноліття.

Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, в тому числі, щодо утримання дітей, мають ґрунтуватися на повазі до прав дітей та їх людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя.

Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах малолітніх дітей.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

При вирішенні справи судом враховані висновки ВС від 10.04.2024 у справі №761/37027/20, від 18.08.2021 у справі №303/3102/19, від 22.05.2024 у справі №754/3063/22.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в частині вирішення первісного позову, слід стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073грн. 60коп., оскільки при подачі ОСОБА_1 позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, він звільнений від сплати таких судових витрат, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073грн. 60коп., який був сплачений позивачем при подачі позову в частині позовних вимог про визначення місця проживання дітей, враховуючи платіжну інструкцію від 01.09.2023 та вимоги про стягнення таких витрат, які заявлені у позовній заяві та підтримані в ході розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі органу опіки та піклування м. Черкаси про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дітей,- задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована: АДРЕСА_6 , проживає: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2023 року і продовжувати до досягнення найстаршою дитиною ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована: АДРЕСА_6 , проживає: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у дохід держави в сумі 1073грн. 60коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована: АДРЕСА_6 , проживає: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований, АДРЕСА_6 , прожива: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1073грн. 60коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі органу опіки та піклування м. Черкаси, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей, - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про недопустимість з його боку обмежень контактів дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із матір`ю ОСОБА_2 з метою безперешкодного спілкування з дітьми.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до органу опіки та піклування із заявою про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні із дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або до суду із відповідним позовом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 07.06.2024.

Головуючий суддя: С. М. Позарецька