Справа № 405/3109/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

19.06.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Сидоренко Євгенії Олександрівни, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету в особі відокремленого структурного підрозділу Льотної академії Національного авіаційного університету про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Сидоренко Є.О., в порядку ст.270 ЦПК України звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету в особі відокремленого структурного підрозділу Льотної академії Національного авіаційного університету про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні, в якій просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення та сплачений судовий збір.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 06.6.2024 року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету в особі відокремленого структурного підрозділу Льотної академії Національного авіаційного університету про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні, стягнуто з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 10 653 грн.

При цьому судом не вирішено вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

За змістом ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Судом установлено, що 10 653 грн. заробітної плати належної позивачці при звільненні, не було виплачено їй у день звільнення.

Стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

За змістом п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок) встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Отже, середній заробіток за весь час затримки розрахунку визначається відповідно до Порядку, шляхом множення суми середньоденної заробітної плати працівника на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до вищевказаних положень середній заробіток за весь час затримки, що має бути стягнутий з відповідача на користь позивача повинен бути обрахований таким чином:

311,62 грн. - середньоденна заробітна плата (13 400 грн. - заробітна плата за фактично відпрацьовані робочі дні протягом останніх двох календарних місяців, що передували звільненню (листопад, грудень 2023 року / 43 - число робочих днів за цей період) х 139 (число робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком по день ухвалення судом рішення) = 43 315,18 грн.

Сума невиплаченої заробітної плати позивачці в день звільнення становить 10 653 грн, що є більш ніж у чотири рази меншою ніж визначена сума середнього заробітку позивачки за час затримки її виплати при звільненні (43 315,18 грн.).

Для приблизної оцінки розміру майнових втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, які розумно можна було би передбачити, на підставі даних Національного банку України про середньозважені ставки за кредитами в річному обчисленні за 2023 - 2024 роки можна розрахувати розмір сум, які працівник, недоотримавши належні йому кошти від роботодавця, міг би сплатити як відсотки, взявши кредит з метою збереження рівня свого життя.

З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, діями позивачки та відповідача, суд уважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивачці виплат у сумі 21 657,59 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивачки, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було би передбачити з урахуванням статистичних усереднених показників.

До такого по суті висновку доходила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2019 року (справа № 761/9584/15-ц).

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови N 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Отже, суд визначає суму, що підлягає стягненню без утримання податків й інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата податку є обов`язком роботодавця та працівника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року (справа № 712/9213/18) доходила до висновку, що визначена судом сума середнього заробітку підлягає стягненню з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 1 211,20 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача адвоката Сидоренко Є.О. щодо винесення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265, 270 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Доповнити рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.06.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету в особі відокремленого структурного підрозділу Льотної академії Національного авіаційного університету про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні.

Стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення в розмірі 21 657,59 грн.

Стягнути з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко