Житомирський апеляційний суд
Справа №290/852/22 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М.
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Борисюка Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №290/852/22 за заявою ОСОБА_1 , боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Київфарм», заінтересовані особи: Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Брусилівської селищної ради про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 16 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Кірічука М.М. в смт Романові,

в с т а н о в и в :

У січні 2024року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Брусилівській селищній раді Житомирського району Житомирської області та комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Брусилівської селищної ради, які мають заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Київфарм». Заява обґрунтована тим, що вказана заборгованість підтверджується рішенням господарського суду Житомирської області від 28 листопада 2019 року, яким стягнуто з КНП «ЦПМСД» на користь ТОВ «Київфарм 11908,20 грн заборгованості та 736,32 грн судового збору, та рішенням господарського суду Житомирської області від 08 жовтня 2020 року стягнуто з Брусилівської селищної ради Житомирської області на користь ТОВ «Київфарм 14003,07 грн заборгованості та 2102,00 грн судового збору. Зазначав, що заочним рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто на його користь з ТОВ «Київфарм» на відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 41012,41 грн та на відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. На виконання заочного рішення видано виконавчий лист, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. відкрито виконавче провадження №71581114. Посилаючись на те, що КНП «ЦПМСД» та Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області має заборгованість перед ТОВ «Київфарм», яка підтверджується рішеннями Господарського суду Житомирської області, заявник просить звернути стягнення на грошові кошти КНП «ЦПМСД» та Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області.

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 16 травня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, та постановити нову, якою задовольнити заяву про звернення стягнення на грошові кошти у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду незаконна, необґрунтована. Підставою для звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником є наявність судових рішень, що набрали законної сили, а не наявність відкритих виконавчих проваджень в яких боржник є стягувачем. Виконавче провадження не завершене, примусове виконання рішення суду триває, тому підстави для відмови у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти відсутні. Заочне рішення хоч і скасоване судом на підставі заяви представника відповідача про перегляд заочного рішення, однак розгляд справи продовжується, рішення у справі не ухвалене, наступне судове засідання у справі призначене на 14.06.2024 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд першої інстанції дійшов висновку, що заочне рішення Романівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2023 року скасовано та на виконанні в органах державної виконавчої служби та у приватних виконавців відсутні виконавчі документи стягувачем за якими є ТОВ «Київфарм».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Київфарм» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в розмірі 41012,41 грн та на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області від 14.04.2-23 відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Київфарм» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в розмірі 41012,41 грн та на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 27лютого 2024 року заочне рішення Романівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київфарм» про стягнення моральної та матеріальної шкоди скасовано.

Частиною 1 статті 440 ЦПК України встановлено, що суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно до частини 2 статті 440 ЦПК України суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили.

Згідно положень частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 910/7023/19 (провадження № 12-146гс19) вказано, що «порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 ГПК України. Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми. Тобто, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача.

Зважаючи, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою, ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2024 року заочне рішення Романівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2023 року на підставі, якого стягнуто з ТОВ «Київфарм» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в розмірі 41012,41 грн та на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн скасоване, то у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали та підстав для її скасування.

Відповідно до пункту 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права й підстав для її скасування, не вбачає.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 16 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19 червня 2024 року.

Головуючий

Судді