Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3219/23 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Павицької Т.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Бузган А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/3219/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коростенської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Немировський Валерій Іванович

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Коваленко В.П.

встановив:

У травні 2023 року позивачі через свого представника звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просили визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 діда ОСОБА_1 .

На обґрунтування позовних вимог вказували, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 , який доводився рідним дідом позивачам. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається із земельних ділянок, що розташовані на території Каленської сільської ради, та підтверджується державними актами на право приватної власності на землю IV-ЖТ №026704 і IV-ЖТ №026705, виданими на підставі розпорядження Коростенської райдержадміністрації №139 від 25.04.2002 року. Слід відмітити, що одна із земельних ділянок, державний акт IV- ЖТ №026705, була надана на ім`я дружини спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла раніше спадкодавця і він успадкував вказану земельну ділянку, оскільки на день її смерті проживав з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Коростенської міської ради Каленського старостинського округу №42 від 03.02.2022 року та не звертався до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Про те, що у власності спадкодавця знаходилися земельні ділянки позивачам раніше нічого не було відомо, аж до теперішнього часу. Коли позивачі перебирали речі діда, то серед інших виявили дані правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Після цього проконсультувавшись у юристів зрозуміли, що є єдиними спадкоємцями та мають право на прийняття спадщини, що залишилася після смерті діда. Із цими та іншими документами позивачі звернулися до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кормінець М.М., але на їх звернення отримали письмовий лист-роз`яснення №74/01-16 від 27.03.2023 року. Даним листом нотаріус роз`яснила, що вони пропустили строк для прийняття спадщини встановлений статтею 1270 ЦК України. Одночасно нотаріус рекомендувала звернутися до суду з відповідною позовною заявою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає.

Таким чином позивачі вважають, що вони мають право на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася по смерті діда, оскільки даний строк пропущений ними з поважних причин, а саме:

- їм нічого не було відомо про існування даного спадкового майна та документів на нього, правовстановлюючі документи вони знайшли випадково в старих речах діда, тому позивачі не зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із необізнаністю про наявність спадково майна;

- окрім цього, після смерті діда ще був живий їх батько ОСОБА_4 , і по сутті він мав би приймати цю спадщину, але він цим питанням не займався.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачі через свого представника подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та неврахування судом обставин, що мають значення для справи, просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивачів вказує, що позивачі взагалі не були обізнані про наявність будь-якого спадково майна, а довідалися лише про це після спливу встановленого строку. Про це їм стало відомо випадково, коли вони серед старих речей діда випадково знайшли правовстановлюючі документи на спадкове майно. Окрім того, на момент смерті діда ще був живий їх батько, який по суті повинен був займатися оформленням спадкових прав як спадкоємець першої черги, але він цим питанням не займався. Але суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув і свої висновки обґрунтував фактами, які не відповідають обставинам справи. Позивачі не зверталися до нотаріуса із заявою у зв`язку з необізнаністю про наявність спадкового майна.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Представник позивачів у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити вимоги, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 , який був дідом позивачів, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 19 серпня 2021 року, свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 03 листопада 1986 року, свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 27 листопада 1981 року (а.с.7,11-12).

ОСОБА_1 (діду позивачів) належала на праві приватної власності земельна ділянка розташована на території Каленської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 3,40 га, відповідно до державного акту на право приватної власності №ІV-ЖТ 026704, яка виданий на підставі розпорядження Коростенської райдержадміністрації №139 від 25 квітня 2002 року (а.с.16).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (баби позивачів), якій належала земельна ділянка розташована на території Каленської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 4,23 га, відповідно до державного акту на право приватної власності №ІV-ЖТ 026705, який виданий на підставі розпорядження Коростенської райдержадміністрації №139 від 25 квітня 2002 року, вказане майно успадкував її чоловік ОСОБА_1 (дід позивачів), який на день смерті постійно проживав із останньою (а.с.17).

Згідно довідки виконавчого комітету Коростенської міської ради Каленський старостинський округ від 03 лютого 2022 року № 41, померлий ОСОБА_1 був зареєстрований та постійно проживав один до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Із відповіді приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кормінець М.М. №74/01-16 від 27 березня 2023 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилась, а також позивачам повідомлено, що вони пропустили строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 діда та роз`яснив про можливість звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.20).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не надали суду переконливих доказів того, що протягом більше вісьми років з часу смерті дідуся вони мали об`єктивні та непереборні перешкоди на вчинення дій щодо прийняття спадщини після його смерті, незнання про наявність державних актів не перешкоджало позивачам реалізувати своє право на прийняття спадщини по закону, проте вони цього не зробили при відсутності поважних причин, які би перешкоджали подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду, виходячи із наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 Кодексу).

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (стаття 1263 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 Кодексу).

Відповідно до статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Отже, позивачі є внуками спадкодавця ОСОБА_1 та спадкоємцями п`ятої черги за законом відповідно до частини першої статті 1265 ЦК України.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто, незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні, протягом його істотної частини, з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)).

Звертаючись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у цій справі, позивачі в обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса посилалися на необізнаність про існування спадкового майна та необізнаність про факт неприйняття їхнім батьком як спадкоємцем першої черги спадщини після смерті їхнього діда ОСОБА_1 .

У позивачів були правомірні очікування, що майно, яке належало на час смерті їхньому діду ОСОБА_1 було успадковане їх батьком ОСОБА_4 .

З огляду на встановлені обставини, причини пропуску ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_1 є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними труднощами (необізнаність про факт неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги та необізнаність про існування спадкового майна) для вчинення цих дій, позбавляє можливості такого спадкоємця вчасно, в межах шестимісячного строку, і в необхідному обсязі вживати дії з прийняття спадщини після її відкриття.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини та задоволення позову.

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення позову з вищевказаних підстав (п. 3, п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Немировський Валерій Іванович, задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Визначити для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті діда ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Каленське Коростенського району Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 червня 2024 року.

Головуючий Судді