Справа №705/6742/23
2-о/705/20/24 РІШЕННЯ
31 травня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області Жашківський сектор, про встановлення факту, що має юридичне значення,
У грудні 2023 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Сібільова О.В. звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просила: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити особу заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась у м. Мар`їнка Донецької області, батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мар`їнка Донецької області. Її батьками є: батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реєстрація народження відбулася Мар`їнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 13.06.1979 було складено актовий запис № 92. Заявниця навчалася у школі-інтернат № 3 м. Донецьк. Атестат отримувала, але давно його загубила. Після завершення школи освіту не продовжувала. Увесь час працювала неофіційно. 25.12.1997 та 04.09.1998 була засуджена Мар`їнським районним судом Донецької області. Звільнена 31.07.2001 з Чорноморської виправної колонії Одеської області (№ 74)» на підставі ухвали Іллічівського районного суду м. Одеси. Заявниця має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не проживає в Україні та є громадянином Італії. Батьки заявниці померли. Сестра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виїхала з території України до російської федерації у 2014 році, зв`язок не підтримує, точне місце знаходження не відоме. Місце проживання брата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на даний час їй не відоме. У березні 2022 року заявниця, яка на той час проживала у м. Мар`їнка, через інтенсивні бойові дії, евакуювалась до с. Пугачівка Черкаської області, потім переїхала в с. Собківка, де і проживає на даний час. Заявниця паспорт громадянина України не отримувала. Все своє життя проживала на території, яка є територією незалежної України. ОСОБА_1 має намір отримати паспорт громадянина України, але у неї відсутні документи, що підтверджують її ідентифікацію та належність до громадянства України. 07.09.2023 заявниця звернулася до Жашківського сектору відділу державної міграційної служби України в Черкаській області із заявою про оформлення паспорта громадянина України, однак було отримано відповідь, що органи ДМС не можуть ідентифікувати її особу, рекомендовано звернутися до суду з підтвердження факту проживання в Україні на 1991 рік та ідентифікації її особи. Враховуючи, що заявниця не має будь-яких відомостей, що посвідчують її особу, виконати безпосередньо умови нормативного акту щодо ідентифікації особи через органи ДМС не вбачається можливим. Заявниця вичерпала всі наявні можливості для отримання підтверджуючих відомостей про себе. У будь-який інший спосіб, окрім як у судовому порядку, з урахуванням зазначених обставин, неможливо встановити особу заявниці, підтвердити належність її до громадянства України та встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та на 13.11.1991.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.
Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Сібільова О.В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Черкаській області Жашківський сектор у судове засідання не з`явився. 23.04.2024 у системі «Електронний суд» представником Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Красюк О.В. сформовано заяву, в якій вона просила розглянути заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, без участі представника Жашківського сектору ЦУПМУ ДМС. Зазначила, що при прийняття рішення покладаються на розсуд суду.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що знають заявницю як ОСОБА_1 та підтверджують факт її постійного проживання на території України. Зазначили, що знають ОСОБА_1 ще з дитячих років, а також знали її сім`ю та вказали, що ОСОБА_1 та її сім`я проживали у м. Мар`їнка Донецької області.
Вислухавши думку заявниці та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву належить задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.
Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим (повторно) 25.05.2023, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батьками записані: батьком ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 . Реєстрація народження відбулася Мар`їнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 13.06.1979 було складено актовий запис № 92.
Тобто, станом на 1991 рік заявнику виповнилося 12 років.
Зазначене також підтверджується листом про надання інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за вих. № 1248/32.23-04-05 від 25.04.2023. У листі також зазначено, що проведеною перевіркою по архіву відділу інших актових записів про шлюб, розірвання шлюбу та зміну імені, складених відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.
За змістом відповіді Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України за вих. № 8511/Рб від 11.05.2023 ОСОБА_1 у період з 06.02.1998 по 31.07.2001 відбувала покарання в державній установі «Чорноморська виправна колонія (№ 74)». Звільнена 31.07.2001 на підставі ст. 5 Закону України від 05.07.2001 «Про амністію». Також інформовано, що відповідно до пункту 37 розділу IV наказу Міністерства юстиції України від 11.07.2014 № 1115/5 «Про затвердження Переліку видів документів, що створюється під час діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, із зазначенням строків їх зберігання» особові справи засуджених після звільнення з установ виконання покарань зберігаються протягом 5 років. Враховуючи, що особова справа засудженої Горшкової була знищена, у зв`язку із закінченням строків зберігання, надати документ, який посвідчує особу, не вбачається можливим.
У довідці Державної установи «Чорноморська виправна колонія (№ 74)» за вих. № 1.2/261 від 29.05.2023 зазначена така інформація. Громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянка, громадянка України, не заміжня, з незакінченою середньою освітою, не працювала, уродженка м. Мар`їнка Донецької області. До засудження мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше не судима. В державній установі «Чорноморська виправна колонія (№ 74)» відбувала покарання в період з 06.02.1998 по 31.07.2001 роки. Засуджена 25.12.1997 Мар`їнським районним судом Донецької області за ст. 108-1 КК України. 04.09.1998 Мар`їнським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 142 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 42 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією усього особистого майна. Вибула з установи 31.07.2001 по постанові Іллічівського районного суду м. Одеси від 31.07.2001, на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001, за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначене також підтверджується листом про надання інформації Департаменту інформації Міністерства внутрішніх справ України від 03.05.2023, до якої долучено копії алфавітної та дактилоскопічної карток.
У відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 26.07.2023 повідомлено адвоката Сібільову О., що за наявними обліками ГУ ДМС у Донецькій області, згідно бази даних ЄІАС УМП ДМС, відомості щодо факту документування паспортом громадянина колишнього СРСР, паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 відсутні.
Зазначене також підтверджується листом про надання інформації Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області від 28.06.2023, та Державної міграційної служби України від 29.06.2023.
Заявниця просить установити факт її особи задля звернення до органу ДМС України для вирішення питання щодо можливості оформлення паспорта громадянина України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.
Згідно з пунктом 19 вказаної Постанови документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС.
Пунктом 69 Постанови визначено, що заявник подає для обміну паспорта ряд документів, зазначених у цьому пункті.
Відповідно до пункту 75 Постанови під час розгляду заяви-анкети для оформлення паспорта у зв`язку з обміном паспорта зразка 1994 року ідентифікація особи здійснюється за даними, що містяться в картотеках територіального органу ДМС та територіального підрозділу ДМС.
У разі коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до пункту 43 цього Порядку (пункт 81 Постанови).
В абзаці третьому пункту 43 Постанови за відсутності документів з фотокарткою/відцифрованим образом обличчя особи, отриманих з державних, єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи шляхом опитування свідків, які були зазначені в письмовій заяві заявника. Свідками можуть бути дієздатні один із членів сім`ї особи (у тому числі колишня дружина/чоловік) чи її родич або сусіди (не менше двох), які досягли 14-річного віку та мають документи, що посвідчують особу, які підлягають обов`язковому пред`явленню. Для підтвердження сімейних (родинних) відносин подаються документи, що посвідчують відповідні факти (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження, рішення суду та інші документи). У разі відсутності документів, що підтверджують сімейні (родинні) відносини, такі відомості перевіряються за наявними даними державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. Для підтвердження зареєстрованого місця проживання сусіди особи подають довідку про реєстрацію місця проживання, видану органом реєстрації в установленому законодавством порядку, а в разі її відсутності такі відомості перевіряються за наявними даними відомчої інформаційної системи ДМС (для осіб, яким оформлено документи з використанням засобів Реєстру із внесеною до них інформацією про зареєстроване місце проживання) або за відомостями, внесеними до документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України чи її спеціальний статус. За результатами опитування свідків складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС.
Під час розгляду справи особу заявниці підтверджено свідками. Надані копії документів, долучених до матеріалів справи, також дають підстави дійти висновку, що заявницею у справі є ОСОБА_1 .
З огляду на зазначене, враховуючи, що під час судового розгляду встановлено, що заявницею у справі є ОСОБА_1 , та даний факт має для останньої юридичне значення, оскільки дозволяє звернутися до органу Державної міграційної служби України задля вирішення питання щодо оформлення паспорта громадянина України, суд вважає, що даний факт може бути встановлений судом.
Також представник заявниці у заяві просила суд установити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.
Установлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24.08.1991, зазначені у пункті 2, з 13.11.1991 (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).
Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) або набрання чинності Законом України від 08.10.1991 № 1636-ХІІ «Про громадянство України» (13.11.1991).
Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991; постійного проживання на території України за станом на 13.11.1991.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.
Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991; постійного проживання на території України за станом на 13.11.1991; постійного проживання дитини на території України станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.
Отже, на підставі статті 8 Закону України «Про громадянство України» встановлюється набуття громадянства України.
Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991.
Тобто, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991.
Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.
Ураховуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи наведене, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності України (за станом на 24 серпня 1991 року) та на час набрання чинності Закону України «Про громадянство» № 2235-ІІІ, а саме 13 листопада 1991 року, підтверджений.
Керуючись ст.ст. 76-80, 315 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області Жашківський сектор, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Установити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити особу заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась у м. Мар`їнка Донецької області, батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 .
Установити факт, який має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 серпня 1991 року та на час набрання чинності Закону України «Про громадянство» № 2235-ІІІ, а саме 13 листопада 1991 року, постійно проживала на території України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Заявник: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній.
Суддя О.І.Єщенко