Справа № 161/5120/24
Провадження № 2/0158/394/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

21 червня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Поліщук С.В.,

з участю секретаря Квач Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 05.11.2021р. між відповідачем по справі ОСОБА_1 та ТзОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №3251581, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 5000 грн. із визначеним строком кредитування та сплатою відсотків за користування кредитом, та одноразової комісії.

Позивач по справі ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» у встановленому законом порядку, на підставі договору відступлення права вимоги, отримав право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, внаслідок чого станом на 15.03.2024р. утворилась заборгованість за кредитним договором №3251581, в сумі 22375,00 грн., з яких: 5000,00 грн. тіло кредиту, 16875,00 грн. заборгованість за відсотками, 500,00 грн. одноразова комісія.

Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач по справі ОСОБА_1 та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

06.12.2023р. відповідачу по справі ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу, згідно з якою ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» повідомила боржника про заміну кредитора, наявність заборгованості, її розмір та необхідність погашення.

Проте, станом на час звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідачем у даній цивільній справі не погашена, в зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» суму заборгованості у розмірі 22375,00 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.04.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено її право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач по справі ОСОБА_1 не подавла. Клопотання про розгляд даної цивільної справи у відкритому судовому засіданні до суду не надходило. Позовна заява з додатками надіслана відповідачу та отримана останньою за її зареєстрованим місцем проживання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача по справі у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, за згодою позивача та у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону №675-VIII).

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Судом встановлено, що 05.11.2021р. між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №3251581 (а.с. 15-19, 21).

Як вбачається з вищевказаного договору про надання кредиту, він підписаний відповідачем по справі ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором S-54570 (а.с. 23).

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.5.1, 1.5.2, 1.6, 2.3.1.2 Договору про споживчий кредит, загальна сума (розмір) кредиту становить 5000, 00 грн. Кредит надається строком на 30-ть днів. Комісія за надання кредиту становить 500, 00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник може збільшити строк кредитування після завершення передбаченого п. 1.3 строку кредитування (з врахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження)строку кредитування коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

З копії платіжного доручення №60390871 від 05.11.2021р. вбачається, що ТзОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання за договором №3251581 перерахувало відповідачу по справі ОСОБА_1 грошові кошти згідно договору №3251581 в сумі 5000.00 грн. (а.с. 22).

З копії відомостей ТзОВ «Мілоан» щодо нарахування процентів за вищевказаним кредитним договором вбачається, що протягом визначеного пунктом 1.3 строку договору №3251581 відповідачу по справі ОСОБА_1 нараховувались відсотки протягом 30-ти днів в розмірі 1,25 процентів. В подальшому, у відповідності до вимог п. 2.3.1.2, строк дії даного кредитного договору було продовжено (пролонговано) та загальний строк такої пролонгації не перевищує 60 днів. Протягом пролонгованого терміну позивачем нараховувались відповідачу відсотки в розмірі 5 процентів від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 25).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 526, 612, ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач оплату за кредитним договором не здійснювала, внаслідок чого, станом на 15.03.2024р. в останньої утворилась заборгованість за кредитним договором №3251581 в сумі 22375,00 грн. з яких: 5000,00 грн. тіло кредиту, 16875,00 грн. заборгованість за відсотками, 500,00 грн. одноразова комісія (а.с. 24).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

23.02.2022р. між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №81-МЛ, згідно якого до нового кредитора перейшло право вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до ОСОБА_1 (а.с. 26-30).

Відповідно до Реєстру боржників №81-МЛ від 23.02.2022р. ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №3251581 від 05.11.2021р. (а.с. 31).

Актом приймання передачі від 23.02.2022р. та платіжним дорученням 66788 від 23.02.2022 підтверджується факт укладення вищевказаного договору про віддступлення прав вимоги (а.с. 32-33).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, встановив, що відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України не виконала взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», до якого перейшло право вимоги за останнім на підставі договору відступлення права вимоги, то суд дійшов висновку, що заборгованість за кредитним договором №3251581 на загальну суму 22378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Будь-яких, доказів, заперечень відповідачем до суду надано не було.

Доказів ненадання або неналежного надання позивачем послуг відповідачеві не надано та дана обставина не знайшла свого підтвердження при дослідженні матеріалів справи.

Розрахунок заборгованості проведений позивачем у відповідності до положень діючого законодавства з урахуванням умов кредитних договорів та відповідачем не спростований.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки судом позов задоволено в повному об`ємі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 89, 95, 137, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 6, 15, 16, 205, 207, 513, 514, 517, 526, 626, 628, 638-639, 1048, 1054 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (, р/р НОМЕР_2 , банк отримувача АТ «Райффайзен Банк») заборгованість за Кредитним договором №3251581 від 05.11.2021 року в розмірі 22375 (двадцять дві тисячі триста сімдесят п`ять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус; );

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду Поліщук С.В.