Справа № 212/4657/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2024 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю секретаря судового засідання Крутиголови В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-
Представник позивача звернувся із вказаним позовом до відповідачки, обґрунтовуючи його тим, що 13.04.2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії № 60ЕР497-467-22, згідно якого постачальник зобов`язується постачати споживачу електричну енергію, на умовах вказаного договору. Згідно вказаного договору початок постачання електричної енергії з 08.06.2022 року. На виконання умов договору постачальник передав у власність споживача у липні 2022 року 1 432 кВт.год. електроенергії на загальну суму 6 828, 90 гривень за ціною 4, 768788 грн. за 1 кВт з ПДВ, що підтверджено актом передачі електроенергії. Оплату за вказану послугу ОСОБА_1 не здійснила, а тому просять стягнути вказану суму боргу в судовому порядку. Також за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми та пеню, тобто 7 692, 09 грн., 352, 86 грн. та 1 702, 55 гривень відповідно, а також відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн.
Ухвалою суду від 16.05.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.
Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала повторне клопотання про перенесення розгляду справи покликаючись на захворювання. Доказів поважності неприбуття до судового засідання не надала.
За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Натомість, суд зазначає, що підстави, визначені ст. 223 ЦПК, для відкладення розгляду справи у даному випадку відсутні, внаслідок чого суд розглянув справу за відсутності сторін.
Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у її письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом було встановлено, що між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» та ОСОБА_1 13.04.2022 року укладено договір про постачання електричної енергії № 60ЕР497-467-22, який підписано відповідачкою. Згідно вказаного договору постачальник зобов`язується постачати споживачу електричну енергію, на умовах вказаного договору, споживач зобов`язується сплатити за вказані послуги (а.с. 5-9).
Споживачкою ОСОБА_1 було заповнено заяву - приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу у відповідності до якої сторонами обумовлено початок постачання електричної енергії з 08.06.2022 року (а.с. 10).
На виконання умов договору постачальник передав у власність споживача у липні 2022 року 1 432 кВт. год. електроенергії, що підтверджено довідкою про обсяги розподіленої електричної енергії (а.с. 12)
Актом № ДОЗ382012340 приймання передачі енергії до договору на постачання електричної енергії від 13.04.2022 року 60ЕР497-467-22 позичальник передав, а споживач прийняв у липні 2022 року обсягом 1432 кВт год. на загальну суму 6826, 90 гривень (а.с. 11а).
Станом на день розгляду справи вказана заборгованість відповідачкою не погашена, доказів сплати заборгованості до суду не надано, правом відзиву не скористалася, свого розрахунку до суду не надала.
За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 05 липня 2019 р. у справі № 905/600/18 зазначив, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2ст. 625 ЦК України).
Відтак, враховуючи положення частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Таким чином, суд погоджується з наданим до суду розрахунком позивача 3% у сумі 352,86 грн. та інфляційних втрат у сумі 7 692, 09 грн., пеню в розмірі 1 702, 55 гривень (а.с.2).
В зв`язку з тим, що позивачем доведено позовні вимоги, а відповідачкою не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином сплачувалися умови договору не надані, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими.
Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню заборгованість за споживання природного газу, а також інфляційні збитки та три відсотки річних за невиконання зобов`язань, з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню.
При звернені до суду стороною позивача було сплачено судовий збір у розмірі 302, 80 гривень за подання заяви про видачу судового наказу (а.с. 4) та за позовну вимогу доплачено 2 725, 20 гривень (а.с. 3) на загальну суму 3028, 00 гривень.
Статтею 141 ЦПК України визначено, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 гривень 00 копійок.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265 ЦПК, -
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» суму заборгованості основного боргу 6 828, 90 гривень, 3% річних 352, 86 гривень, інфляційні втрати в розмірі 863, 19 гривень, пеню в розмірі 1 702, 55 гривень на загальну суму 9 747, 50 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» судовий збір у розмірі 3028, 00 гривень.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено та підписано 24.06. 2024 року.
Суддя: І. Б. Чайкін