справа № 567/633/24
провадження № 2/567/309/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2024 року м. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі :
головуючий суддя Василевич О.В.
секретар Остроголова О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики, -
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору №5814777 від 08.03.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «Мілоан», відповідачка отримала кредит на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 28.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №28092023 від 28.09.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 25 221,55 грн., з яких : 5 320 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 951,55 грн. сума заборгованості по відсоткам за користування грошовими коштами, 950 грн. сума заборгованості за комісією.
Первісний кредитор ТОВ «Мілоан» зобов`язувався повідомити відповідачку про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, однак, не зважаючи на це та умови кредитного договору, відповідачка не виконала зобов`язання з повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «Мілоан».
Окрім того, зазначає, що відповідно до договору позики № 5403976 від 02.04.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «МАНІФОЮ», відповідачка отримала кредит позику на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 18.10.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 18-10/2023 від 18.10.2023 року, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 15 800 грн., з яких : 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 800 грн. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами.
На виконання вищевказаного договору факторингу первісний кредитор ТОВ «МАНІФОЮ» зобов`язувалось повідомити відповідачку про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним договором позики, однак, не зважаючи на це, відповідачка не виконала зобов`язання з повернення позики та відсотків за її користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «МАНІФОЮ».
Первісні кредитори зобов`язання за вищевказаними договорами виконали у повному обсязі та надали відповідачці кредитні/позичкові кошти у розмірах, передбачених умовами договорів.
У порушення умов укладених договорів відповідачка зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить 41 021,55 грн.
За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у вищевказаному розмірі, а також судові витрати по справі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористалася. Згідно адресної довідки Острозької міської ради Рівненської області від 09.04.2024 р. зареєстроване місце проживання відповідачки: АДРЕСА_1 , та саме за вказаною адресою відповідачці надсилались судові повістки.
Ухвалою суду від 10.04.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що 08.03.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5814777 в електронній формі, згідно якого відповідачці безготівково на рахунок з використанням банківської картки надано кредит у розмірі 9 500 грн., строком на 105 календарних днів - з 08.03.2023 року по 21.06.2023 року, та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (15 днів, з 08.03.2023 року по 23.03.2023 року), та у розмірі 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (90 днів, з 24.03.2023 року по 21.06.2023 року), зі сплатою комісії з надання кредиту в розмірі 950 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 10 % від суми кредиту в день видачі кредиту (пункти 1.1-1.4, 1.5.1-1.6, 2.1 кредитного договору).
Окрім того, 02.04.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір позики № 5403976 в електронній формі, згідно якого відповідачка отримала позику у розмірі 5 000 грн. шляхом безготівкового переказу на банківський картковий рахунок, строком на 70 календарних днів - з 02.04.2023 року по 11.06.2023 року, та зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі : 1) 0,5575 % на день (акційна процентна ставка, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п.3.1.1 договору); 2) 2,2 % на день (базова процентна ставка, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди); 3) 3 % на день (основна процентна ставка, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду) (пункти 2.1-2.5 договору позики).
Згідно умов додаткової угоди №1 від 19.04.2023 року, укладеної між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 , продовжено строк позики шляхом встановлення строку користування позикою до 08.07.2023 року (80 днів),зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 2,2 % на день (базова процентна ставка, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду) та в розмірі 3 % на день (основна процентна ставка, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою).
Згідно умов додаткової угоди №2 від 16.05.2023 року, укладеної між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 , продовжено строк позики шляхом встановлення строку користування позикою до 04.08.2023 року (80 днів),зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 2,2 % на день (базова процентна ставка, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду) та в розмірі 3 % на день (основна процентна ставка, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою).
Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ЦПК України.
Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету.
Судом встановлено, що вищевказаний договір про споживчий кредит та договір позики підписані відповідачкою електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора. Укладення між сторонами вищевказаних правочинів відповідачкою не оспорюється та підтверджується належними та допустимими доказами.
З доводів позивача встановлено, що ТОВ «Мілоан» та ТОВ «МАНІФОЮ» виконали свої зобов`язання та надали відповідачці кредитні/позичкові кошти у розмірі, вказаному у відповідних договорах.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаних правочинів з приводу отримання відповідачкою кредиту у ТОВ «Мілоан» та позики у ТОВ «МАНІФОЮ».
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З матеріалів справи судом встановлено, що 28.09.2023 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 28092023 від 28.09.2023 року, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідачки ОСОБА_1 в розмірі 25 221,55 грн., а саме : 5 320 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 951,55 грн. сума заборгованості за відсотками, та 950 грн. сума заборгованості за комісією, що підтверджується договором факторингу №28092023 від 28.09.2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників №1 за вищевказаним договором від 28.09.2023 року та витягом з реєстру боржників №1 до вищевказаного договору факторингу від 28.09.2023 року.
Окрім того, з досліджених судом доказів встановлено, що 18.10.2023 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено договір факторингу № 18-10/2023 від 18.10.2023 року, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідачки ОСОБА_1 в розмірі 15 800 грн., а саме : 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 10 800 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу № 18-10/2023 від 18.10.2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором від 18.10.2023 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 18.10.2023 року.
Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно п.1.3 договору факторингу № 28092023 від 28.09.2023 року первісний кредитор ТОВ «Мілоан» зобов`язувався протягом 10 робочих днів з дня відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фактора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомити боржника ОСОБА_1 про відступлення права вимоги та про передачу її персональних даних для ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, згідно п.1.3 договору факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023 року аналогічний обов`язок передбачено щодо первісного кредитора ТОВ «МАНІФОЮ», а саме первісний кредитор ТОВ «МАНІФОЮ» зобов`язувався протягом 10 робочих днів з дня відступлення права вимоги за договором позики на користь фактора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомити боржника ОСОБА_1 про відступлення права вимоги та про передачу її персональних даних для ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідачка в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснила погашення основної суми заборгованості та не повернула грошові кошти, отримані в кредит та позику.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5814777 від 08.03.2023 року борг ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 5 320 грн. та згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 5403976 від 02.04.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за основною сумою боргу становить 5 000 грн.
Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за основною сумою боргу, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою було порушено обов`язок з повернення кредитних (позичкових) коштів та вказана обставина в ході судового розгляду відповідачкою не спростована, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення основної суми кредиту у розмірі 5 320 грн. та основної суми позики у розмірі 5 000 грн.
Відповідно до ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору/договору позики проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Позивач, звертаючись до суду з вимогами про погашення заборгованості, просив стягнути, окрім заборгованості за основною сумою заборгованості, також заборгованість за процентами за користування кредитними/позичковими коштами та комісію.
Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору №5814777 від 08.03.2023 року сторони договору досягнули спільної згоди та встановили знижену процентну ставку у розмірі 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (15 днів, з 08.03.2023 року по 23.03.2023 року), а також погодили стандартну процентну ставку в розмірі 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (90 днів, з 24.03.2023 року по 21.06.2023 року). Окрім того, відповідачка ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору погодилась на сплату одноразово комісії за надання кредиту у розмірі 950 грн. (10 % від суми кредиту).
Згідно розрахунку заборгованості, визначеної позивачем та не спростованої відповідачкою, борг ОСОБА_1 зі сплати відсотків за користування кредитом становить 18 951,55 грн. та зі сплати комісії 950 грн., та на даний час не сплачений, а відтак вказані суми підлягають стягненню з відповідачки.
Крім того, при укладенні договору позики № 5403976 від 02.04.2023 року, з врахуванням додаткових угод №1 від 19.04.2023 року та № 2 від 16.05.2023 року до договору позики, сторони договору дійшли спільної згоди про те, що процентна ставка за користування грошовими коштами становить 2,2 % на день (базова ставка, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду) та в розмірі 3 % на день (основна процентна ставка, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду).
Згідно розрахунку заборгованості, визначеної позивачем та не спростованої відповідачкою, борг ОСОБА_1 зі сплати відсотків за користування позикою становить 10 800 грн. та на даний час не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідачки.
При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних/позичкових коштів та сплати відсотків за їх користування і комісії, право вимоги яких перейшло від первісних кредиторів до позивача на підставі вищевказаних договорів факторингу.
З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки становить 25 221,55 грн., та за договором позики 15 800 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 3 028 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.06.2024 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.