№ 209/503/24
№ 2/207/801/24
16 травня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бистрової Л.О.
при секретарі Пономаренко В.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам`янське в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
08 лютого 2024 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 77 746,22 грн. за кредитним договором та витрат понесених на сплату судового збору в сумі 3 028,00 грн.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що 08.09.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1/4181698, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у сумі 50 000 грн. 00 коп.
Предметом кредитного договору є надання Відповідачу грошових коштів на наступних умовах:
- Сума кредиту - 50 000 грн. 00 коп.;
- Строк користування - 36 місяців, тобто до 07.09.2024 року;
- Річні проценти-15.00 відсотків.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника.
23.01.2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги №1-2023.
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансові Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги пі відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Креді Агріколь Банк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/4181698 від 08.09.2021 року.
Відповідно до п.2.6. кредитного договору Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особ і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформації про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або як вважатиме доцільною.
Отже, всупереч умов кредитного договору Відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
У зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та штрафів у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 77 746,22 грн. (сімдесят сім тисяч сімсот сорок шість гривень, 22 копійки), а саме:
- рахунок нарахованих відсотків - 317,90 грн. (триста сімнадцять гривень, 90 копійок);
- рахунок прострочених відсотків - 8367,69 грн. (вісім тисяч триста шістдесят сім гривень, 69 копійок);
- рахунок комісії - 1425,00 грн. (одна тисяча чотириста двадцять п`ять гривень, 00 копійок);
Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача становить 77 746,22 грн. (сімдесят сім тисяч сімсот сорок шість гривень, 22 копійки).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав:
Судом встановлено, що 08.09.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1/4181698, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у сумі 50 000 грн. 00 коп.
Предметом кредитного договору є надання ОСОБА_1 грошових коштів на наступних умовах: - Сума кредиту - 50 000 грн. 00 коп.; - Строк користування - 36 місяців, тобто до 07.09.2024 року; - Річні проценти 15,00 %.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника.
23.01.2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги №1-2023.
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансові Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги пі відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Креді Агріколь Банк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/4181698 від 08.09.2021 року.
Відповідно до п.2.6. кредитного договору Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особ і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформації про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або як вважатиме доцільною.
В порушення положень кредитного договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК Україна ОСОБА_1 не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносила платежі передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату проценті за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за кредитним договором.
Так, згідно п.3.1. договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості з кредитом, процентами, комісіями (у разі їх наявності) згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, щ діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про споживче кредитування». У разі порушення Позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.3-2.2.9. Правил, Відповідач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 1% від суми кредит) визначеної в п. 1.1. Договору, за колений випадок порушення.
Отже, всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
У зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та штрафів у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 77 746,22 грн. (сімдесят сім тисяч сімсот сорок шість гривень, 22 копійки), а саме:
- рахунок нарахованих відсотків - 317,90 грн. (триста сімнадцять гривень, 90 копійок);
- рахунок прострочених відсотків - 8367,69 грн. (вісім тисяч триста шістдесят сім гривень, 69 копійок);
- рахунок комісії - 1425,00 грн. (одна тисяча чотириста двадцять п`ять гривень, 00 копійок);
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Видача кредиту та нарахування відсотків та комісій підтверджуються відповідними виписками по рахунку боржника, наявними в матеріалах справи.
Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості по простроченій комісії в розмірі 19 950,00 грн. та комісії в розмірі 1425,00 грн. суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Згідно ч.3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч.3 ст. 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.
Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги Банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що положення пункту 1.4.2 кредитного договору №1/4181698 від 08.09.2021 року є нікчемними.
Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості попростроченій комісії в розмірі 19 950,00 грн. та комісії в розмірі 1425,00 грн. необхідно відмовити з підстав їх необґрунтованості.
Відповідно до Кредитного договору № 1/4181698 від 08.09.2021 року на отримання кредиту ОСОБА_1 надано кредит на суму 50 000 грн. строком на 36 місяців, з процентною ставкою 15% річних.
23.01.2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги №1-2023. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансові Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги пі відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Креді Агріколь Банк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/4181698 від 08.09.2021 року.
В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 23.01.2023 року у позичальника утворилася загальна сума заборгованості за Кредитним договором № 1/4181698 від 08.09.2021 року у розмірі 56 371,22 грн., яка складається: 30 453,94 грн. - рахунок строкової заборгованості; 17 231,69 грн. - рахунок простроченої заборгованості; 317,90 грн. - рахунок нарахованих відсотків; 8 367,69 грн. - рахунок прострочених відсотків.
Видача кредиту та нарахування відсотків підтверджуються відповідними виписками по рахунку боржника, наявними в матеріалах справи.
Відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого, за розрахунком позивача, станом на 23 січня 2023 року, утворилась заборгованість за Кредитним договором №1/4181698 від 08.09.2021 року у розмірі 56 371,22 грн..
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 частини 1статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість.
У даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом.
В судовому засіданні було встановлено, що зобов`язання ОСОБА_2 виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору.
Отже, позивачем доведено факт отримання відповідачем кредиту, а оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя Л.О. Бистрова