Справа № 650/1237/24
провадження № 2/650/740/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

за участю секретаря Завістовської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якого представляє адвокат Кибало Андрій Ярославович до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет ДНІПРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ ХЕРСОНІ РАДИ Орган опіки та піклування -Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Херсоні ради про визначення місця проживання дитини,

встановив:

19 березня 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з його батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 - за його місцем проживання.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з відповідачем по справі в них є спільна дитина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду. Дитина проживає з батьком, мати на даний час знаходиться за кордоном

Позивач вказує, що відповідачка має іншу родину, повертатися до України наміру немає, дитина проживає разом з ним на його утриманні.

На судове засідання учасники справи не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач додатково повідомила, що наміру повертатися до України немає, проживає в іншій сім`ї має двох дітей, проти задоволення вимог позову не заперечує.

Дослідивши письмові докази, перевіривши обставини наведені сторонами, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони по справі є батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про, що складено відповідний акт № 2.

Рішенням Саксаганського районного суду Херсонської області, від 17 жовтня 2016 року, яке набрало законної шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 9-а класі Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 41 Херсонської міської ради.

Відповідно до довідок від 06 січня 2023 року № 6522-, № 6522- позивач був взятий на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично проживає з дитиною по АДРЕСА_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_2 вона проживає на території США, вказана заява завірена нотаріусом та даний факт визнає позивач.

Судом встановлено, що батько дитини забезпечує їй належний фізичний та духовний розвиток, остання навчається, мати дитини не заперечує проти задоволення вимог позивача, разом з тим дитина досягла віку в якому саме вона визначає з ким з батьків їй проживати.

Відповідно до чч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Згідно зі стст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 конвенції).

У ст.2 Протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людина і основоположних свобод» передбачено, що кожна, яка законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування та свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно із законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ч. 2 ст. 6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, законодавством передбачено вирішення судом спору щодо місця проживання саме малолітньої дити, яка не досягла 14 років. Вказана норма узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 29 ЦК України, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Судом встановлено, що дитині ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо визначення місця проживання якої позивач звернувся до суду виповнилося 14 років, тому вона може сама визначати місце свого проживання. Крім того, із змісту позовної заяви та доданих до неї доказів взагалі не вбачається про наявність спору між батьками дитини щодо місця її проживання. З урахуванням зазначеного, встановивши обставини справи, а також те, що на момент розгляду справи у суді ОСОБА_1 виповнилося 14 років, суд не вбачає передбачених законом підстав для визначення судом місця проживання дитини з батьком.

Вказаного, на думку суду, позивач не врахував і при подачі позову та його обґрунтуванні послався і використав правову норму, яка регулює визначення місця проживання малолітньої особи, без врахування того, що син сторін вже неповнолітній, тобто йому виповнилось чотирнадцять років та без врахування самостійного вибору місця проживання, його дитиною.

Як вбачається із матеріалів справи між сторонами відсутній спір з приводу місця проживання неповнолітнього, що підтверджено заявою матері, і це, на думку суду, є правильним оскільки неповнолітня дитина сторін, згідно із законодавством, самостійно вибирає собі де і з ким їй проживати з батьком чи з матір`ю і така воля дитини має поважатися як батьками так і суспільством в тому числі судами.

При цьому суд, керуючись вимогами ч. 3 ст. 206 ЦПК України не приймає визнання позову відповідачем - матір`ю дитини, оскільки таке визнання суперечить закону та порушує право на вибір місця проживання самої дитини. Виходячи з цього позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

вирішив:

У задоволення позову ОСОБА_1 інтереси якого представляє адвокат Кибало Андрій Ярославович до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет ДНІПРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ ХЕРСОНІ РАДИ Орган опіки та піклування -Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Херсоні ради про визначення місця проживання дитини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора