Єдиний унікальний номер № 741/912/24
Номер провадження 2-з/741/6/24
УХВАЛА

іменем України

06 червня 2024 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Крупина А.О., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування квартири,

УСТАНОВИВ:

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області із заявою про забезпечення позову, поданою до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування, шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 на праві власності трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76 кв. м, житловою площею 44,7 кв. м, а також шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти щодо цієї квартири дії, у тому числі, але не виключно міняти, передавати в заставу, іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб, вселяти в неї третіх осіб.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що він має намір звернутися до суду із позовом до своєї рідної дочки ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування їй раніше належної йому на праві власності трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76 кв. м, житловою площею 44,7 кв. м. Заявник зазначає, що у вищевказану квартиру він вселився навесні 1999 року разом із своєю дружиною ОСОБА_3 на підставі ордера, виданого виконавчим комітетом Мринської сільської ради від 20 травня 1999 року. Первинно вказану квартиру було оформлено на його ім`я та юридично він був її власником. У 2019 році заявник хотів скласти заповіт на вказану квартиру на двох своїх дітей: дочку ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4 . У цьому йому допомагала дочка ОСОБА_2 . Заявник підписав доручення на ім`я знайомого дочки, щоб останній оформив заповіт на дочку та сина. А потім дочка з цим чоловіком та дружиною заявника поїхали до м. Носівка до нотаріуса, щоб оформити такий заповіт. Саме таким було волевиявлення заявника щодо розпорядження всім належним йому майном. Заявник із дружиною і наразі проживають у вищевказаній квартирі, він ніколи не хотів дарувати її ні дочці, ні сину, оскільки саме ця квартира є його єдиним житлом.

На початку квітня поточного року заявник дізнався, що квартира на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. від 21 серпня 2019 року № 588, належить його дочці ОСОБА_2 . Однак заявник стверджує, що такого договору дарування не підписував, не мав наміру його укладати, у нього було відсутнє волевиявлення на укладення такого договору, у тому числі і іншою особою від його імені за дорученням.

Заявник має реальні побоювання, що ОСОБА_2 , яка знає про його намір звернутися до суду задля оспорювання договору дарування, може відчужити квартиру. Такі дії ОСОБА_2 можуть суттєво ускладнити або ж унеможливити ефективний спосіб захисту прав заявника.

У зв`язку з цим заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, а також шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти щодо квартири дії, у тому числі, але не виключно міняти, передавати в заставу, іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб, вселяти в неї третіх осіб.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви передано за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області.

25 квітня 2024 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи № 741/912/24 передані у провадження судді Крупини А.О.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків.

20 травня 2024 року до Носівського районного суду Чернігівської області з Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшли матеріали за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову. Того ж дня вони передані раніше визначеному у справі № 741/912/24 складу суду (головуючий суддя Крупина А.О.).

Відповідно до наказів голови Носівського районного суду Чернігівської області суддя Крупина А.О., починаючи з 20 травня 2024 року по 03 червня 2024 року включно перебував у щорічній оплачуваній відпустці.

Ухвалою судді від 04 червня 2024 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування, залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 , постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області на 10 годину 00 хвилин 23 липня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням наведеного сторони в судове засідання не викликались, оскільки викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

При цьому фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає заяву про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Згідно з ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як убачається із заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 мав намір звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування їй трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76 кв. м, житловою площею 44,7 кв. м. Як убачається із матеріалів цивільної справи № 741/912/24 ОСОБА_1 свій намір виконав та 25 квітня 2024 року звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області із указаним позовом.

На підтвердження доводів заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 372475540 від 02 квітня 2024 року, з якої вбачається, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, серія та номер 588, посвідченого 21 серпня 2019 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. (а. с. 15).

Заявник указує, що вищевказана квартира належала на праві власності йому, на підтвердження цього заявником надано копію ордеру, виданого виконавчим комітетом Мринської сільської ради від 20 травня 1999 року ОСОБА_1 , сім`я якого складається з двох чоловік на право займати три кімнати в окремій квартирі АДРЕСА_2 (а. с. 10). Судом установлено, що заявник та його дружина ОСОБА_3 зареєстровані у вказаному житлі і нині. На підтвердження цього заявником надано копію довідки виконавчого комітету Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 18 березня 2024 року № 65/13-17 про те, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_3 (його дружиною) (а. с. 11, 13).

Отже, з огляду на доводи заявника, викладені в заяві про забезпечення позову, про те, що він договору дарування квартири ОСОБА_2 не підписував, не мав наміру укладати такий договір, у нього було відсутнє волевиявлення на укладення такого договору, у тому числі і іншою особою від його імені за дорученням, суд уважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З метою захисту прав та інтересів позивача, уникнення будь-яких дій з боку відповідача, спрямованих на відчуження належного їй на праві приватної власності майна, суд уважає за доцільне частково задовольнити подану заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачеві квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому суд уважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання гіпотетичного рішення суду у разі задоволення вимог позивача про визнання договору дарування недійсним, оскільки відповідач має змогу відчужити вказане в заяві майно на користь третіх осіб.

Разом з цим суд робить висновок про необхідність відмови в задоволені інших вимог заяви, оскільки арешт, накладений на квартиру, повною мірою забезпечить позов, відповідатиме меті забезпечення позову та принципам розумності та співмірності, а також достатньою мірою гарантуватиме досягнення дієвості такого заходу забезпечення.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з частинами 1, 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, ураховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову з позовними вимогами, суддя робить висновок, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Також суд роз`яснює відповідачу ОСОБА_2 , що за її заявою суд у подальшому може змінити або скасувати захід забезпечення позову у випадку, коли зробить висновок про обґрунтованість відповідного клопотання.

Питання розподілу судових витрат щодо розгляду заяви про забезпечення позову має бути вирішено судом за наслідками розгляду справи № 741/912/24 по суті.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування квартири задовольнити частково.

Накласти арешт із унесенням у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 238, загальною площею 76 кв. м, житловою площею 44,7 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, серія та номер 588, посвідченого 21 серпня 2019 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А.

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Ухвала є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса місцезнаходження: 16600, Чернігівська область, Ніжинський район, місто Ніжин, вулиця Богуна, буд. 8), а позивачу та відповідачу для відома.

Зобов`язати Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції невідкладно повідомити суд про виконання цієї ухвали.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Заявник (позивач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст ухвали складено 06 червня 2024 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА