ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року

м. Київ

справа № 570/3949/21

провадження № 61-16297св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач -виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа -державний реєстратор Дубенської районної державної адміністрації Ружнілов Олексій Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2023 року у складі судді Гнатущенко Ю. В. та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури Грисюк Ю. І. в інтересах держави в особі Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор Дубенської районної державної адміністрації Ружнілов О. В., у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01 листопада 2022 року, просив визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 56309036 від 26 січня 2021 року, згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на незавершене будівництво будинку (відсоток готовності 15%) по АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 40264460), з одночасним припиненням права приватної власності за ОСОБА_1 на незавершене будівництво будинку (відсоток готовності - 15%) по АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 червня 2018 року комісією у складі землевпорядника сільської ради, секретаря виконавчого комітету та депутата сільської ради на земельній ділянці, яка є комунальною власністю Зорянської сільської ради, був виявлений об`єкт нерухомого майна, що являє собою незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку та будівельні матеріали, а саме: фундаментні блоки в кількості 12 шт., сходинкові марші в кількості 2 шт. та плити перекриття в кількості 11 шт., про що складений відповідний акт № 1 від 01 червня 2018 року.

Відповідно до вказаного акту, комісія рекомендувала на черговій сесії Зорянської сільської ради прийняти рішення про постановлення на облік виявленого об`єкту нерухомого майна як безхазяйного майна, зберігання його та прийняття останнього до комунальної власності територіальної громади Зорянської сільської ради.

Рішенням виконавчого комітету Зорянської сільської ради № 100 від 19 липня 2018 року об`єкту нерухомого майна незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку присвоєно адресу: АДРЕСА_2 .

22 червня 2018 року КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради на замовлення Зорянської сільської ради виготовлено технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 .

15 серпня 2018 року Зорянською сільською радою прийнято рішення № 1294, яким відповідно до статті 335 Цивільного кодексу України, статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» затверджено акт обстеження об`єкту нерухомого майна від 01 червня 2018 року та вирішено поставити об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_2 на облік в Зорянській сільській раді.

15 квітня 2021 року виконавчим комітетом Зорянської сільської ради прийнято рішення № 55 «Про затвердження заходів щодо благоустрою на території населених пунктів Зорянської сільської ради на 2021», яким затверджено заходи щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ побутових та інших відходів, будівельних матеріалів, аварійних споруд тощо згідно затвердженого додатку, в якому в тому числі вказані й будівельні матеріали по АДРЕСА_2 .

Разом з тим, виконати дане рішення від 15 квітня 2021 року виявилося неможливим, оскільки 26 січня 2021 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на підставі поданих відповідачкою ОСОБА_1 документів оформлено технічний паспорт на незавершене будівництво будинку по АДРЕСА_1 та внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію її права власності.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 000196 від 19 квітня 2021 року з`ясовано, що нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 фактично є об`єктом нерухомого майна по АДРЕСА_2 , поставленого на облік в Зорянській сільській раді ще 15 серпня 2018 року на підставі рішення № 1294.

Підставою для державної реєстрації права приватної власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 стали копії наступних документів: протокол № 13 від 03 вересня 2018 року, виданий комісією з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» (далі - КСП «Світанок»), акт приймання-передачі від 03 вересня 2018 року, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії РВ № 0199263 від 07 липня 2008 року, виданий Зорянською сільською радою.

Відповідно до протоколу комісії з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Світанок» за № 13 від 03 вересня 2018 року та акту приймання-передачі від 03 вересня 2018 року, КСП «Світанок» виділило ОСОБА_1 як співвласнику майна КСП «Світанок» (№ 568 списку співвласників майнових паїв) зі складу майна останнього індивідуально визначений об`єкт відповідно до переліку майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва (будівельні матеріали /205/) та надано згоду на передачу незавершеного будівництва юридичним та фізичним особам.

03 вересня 2018 року комісією з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Світанок» незавершеному будівництву (будівельним матеріалам /205/) присвоєно адресу, а саме: АДРЕСА_1 .

Водночас, на думку прокурора, у комісії з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна КСП «Світанок» були відсутні правові підстави на прийняття вказаних рішень та виділення ОСОБА_1 об`єкта незавершеного будівництва (будівельні матеріали /205/) з огляду на таке.

Так, у 2004 році рішенням загальних зборів співвласників майна (протокол № 1 від 27 лютого 2004 року) учасникам Договору № 1 про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю співвласників майна, колишніх членів реорганізованого КСП «Світанок», виділено майно згідно Додатку № 2 до Договору № 1.

Додатком № 1 до протоколу № 1 від 27 лютого 2004 року загальних зборів співвласників майнових паїв складено список співвласників майнових паїв станом на 01 березня 2004 року, серед яких за № 568 зареєстрована ОСОБА_1 .

Однак, згідно Додатку № 2 до Договору № 1 станом на 01 березня 2004 року у складі цілісного майнового комплексу КСП «Світанок» відсутнє будь-яке незавершене будівництво. Крім того, у переліку майнових паїв, що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - співвласників, за номером 205 облікований Буртоукривач БН-100, 1981 року введення в експлуатацію, балансовою вартістю 2 800,00 грн.

Таким чином, незавершене будівництво не могло бути виділене зі складу майна КСП «Світанок» для ОСОБА_1 , оскільки останнє відсутнє у переліку майнових паїв.

У свою чергу в обігових коштах обліковано «Будівельні матеріали /205/» на суму 12 184,00 грн. Разом з тим, відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 73 від 07 лютого 2013 року Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» обігові кошти (оборотний капітал) - це кошти, витрачені на придбання чи виготовлення оборотних активів підприємства, які необхідні для забезпечення на підприємстві неперервності процесу виробництва і реалізації продукції та отримання прибутку. Оборотні (обігові) активи - це грошові кошти та їх еквіваленти, що обмежені у використанні, а також інші активи підприємства, призначені для реалізації чи споживання протягом операційного циклу чи протягом двадцяти місяців з дати складання балансу підприємства. До оборотних активів підприємства належать: запаси сировини, матеріалів, напівфабрикатів; залишки незавершеного виробництва; запаси готової продукції; поточна дебіторська заборгованість; поточні фінансові інвестиції; грошові кошти та їх еквіваленти; витрати майбутніх періодів; інші види оборотних активів. Оборотні активи використовуються в основній, операційній, іншій звичайній та надзвичайній діяльності суб`єктів господарювання.

Тобто, будівельні матеріали /205/, виділені комісією з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Світанок» протоколом № 13 від 03 вересня 2014 року, є оборотними активами КСП «Світанок», а не об`єктом нерухомості, якому відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року за № 1141, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва та створення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва», може бути присвоєно адресу.

Комісія з реорганізації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна КСП «Світанок», в порушення вимог Закону України «Про місцеве самоврядування», перевищила свої повноваження, оскільки безпідставно взяла на себе повноваження Зорянської сільської ради та її виконавчого комітету та присвоїла поштову адресу об`єкту незавершеного будівництва та будівельним матеріалам /205/, виділеним для ОСОБА_1 як співвласниці майна КСП «Світанок».

Крім того, станом на 03 вересня 2018 року (дата складання комісією з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна КСП «Світанок» спірного протоколу за № 13 та акту приймання-передачі) юридична особа, від якої начебто діяла комісія, припинена, в тому числі в особі її правонаступників. Таким чином, 03 вересня 2018 року у комісії з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна КСП «Світанок» були відсутні будь-які повноваження щодо розпорядження майном банкрута.

З огляду на спрямованість протоколу комісії з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна КСП «Світанок» від 03 вересня 2018 року та акту приймання-передачі від 03 вересня 2018 року на незаконне заволодіння спірним майном, вказаний правочин в силу вимог статті 228 Цивільного кодексу України є таким, що порушує публічний порядок, тобто є нікчемним з моменту їх вчинення, оскільки суперечить вимогам статей 203 та 215 Цивільного кодексу України.

Державний реєстратор, реєструючи 26 січня 2021 року право власності відповідачки на об`єкт незавершеного будівництва, вказав підставу для державної реєстрації: протокол № 13 від 03 вересня 2018 року, акт приймання- передачі від 03 вересня 2018 року, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії РВ № 0199263 від 07 липня 2008 року. Однак, у поданому переліку документів відсутні документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку під таким об`єктом чи документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт.

З огляду на викладене, за адресою АДРЕСА_1 відсутні будь-які об`єкти нерухомості, які на законних підставах належали б КСП «Світанок» (та його правонаступникам).

Водночас, прокурором в позові зазначено, що спірний об`єкт незавершеного будівництва розташований на земельній ділянці, яка є комунальною власністю та належить територіальній громаді села Голишів в особі Зорянської сільської ради, жодна містобудівна документація щодо забудови вказаної земельної ділянки сільською радою не видавалася та не затверджувалася, а відтак це будівництво є самочинним.

Отже, Зорянська сільська рада обмежується відповідачкою у володінні, розпорядженні, користуванні вказаною земельною ділянкою.

Таким чином, оскаржуване рішення державного реєстратора № 56309036 від 26 січня 2021 року, в порушення частини першої статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», прийнято на підставі документів, які не можуть бути підставою для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва. Зокрема, державному реєстратору не надано документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, а також надають право на виконання будівельних робіт.

Тому, на думку прокурора, рішення державного реєстратора від 26 січня 2021 року № 56309036 про державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню з одночасним припиненням права приватної власності за ОСОБА_1 на незавершене будівництво будинку (відсоток готовності - 15%) по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2023 року позов виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури Грисюка Ю. І. в інтересах держави в особі Зорянської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор Дубенської районної державної адміністрації Ружнілов О. В., про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права приватної власності задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 56309036 від 26 січня 2021 року, згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на незавершене будівництво будинку (відсоток готовності 15%) по АДРЕСА_1 (номер запису про право власності № 40264460) та одночасно припинено право приватної власності за ОСОБА_1 на незавершене будівництво будинку (відсоток готовності - 15%) по АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішення державного реєстратора № 56309036 від 26 січня 2021 року, в порушення частини першої статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», прийнято на підставі документів, які не можуть бути підставою для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Рівненського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2023 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

13 листопада 2023 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року.

В касаційній скарзі заявник просить суд скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про відмову у позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій ухвалені судові рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу від 18 грудня 2023 року керівник Рівненської окружної прокуратури просить суд відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

18 грудня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 01 червня 2018 року комісією у складі землевпорядника сільської ради, секретаря виконавчого комітету та депутата сільської ради на земельній ділянці, яка є комунальною власністю Зорянської сільської ради, виявлено об`єкт нерухомого майна, що являє собою незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку та будівельні матеріали, а саме: фундаментні блоки в кількості 12 шт; сходинкові марші в кількості 2 шт; плити перекриття к кількості 11 шт., про що складено акт № 1 опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 01 червня 2018 року.

Відповідно до вказаного акту, комісія рекомендувала на черговій сесії Зорянської сільської ради прийняти рішення про постановлення на облік виявленого об`єкту нерухомого майна як безхазяйного майна, зберігання його та прийняття останнього до комунальної власності територіальної громади Зорянської сільської ради.

Рішенням виконавчого комітету Зорянської сільської ради № 100 від 19 липня 2018 року присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомого майна незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку: АДРЕСА_2 .

22 червня 2018 року КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради на замовлення Зорянської сільської ради виготовлено технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 .

15 серпня 2018 року Зорянською сільською радою прийнято рішення № 1294, яким відповідно до статті 335 Цивільного кодексу України, статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» затверджено акт обстеження об`єкту нерухомого майна від 01 червня 2018 року та вирішено поставити об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_2 на облік в Зорянській сільській раді як безхазяйне майно.

15 квітня 2021 року виконавчим комітетом Зорянської сільської ради прийнято рішення № 55 «Про затвердження заходів щодо благоустрою на території населених пунктів Зорянської сільської ради на 2021», яким затверджено заходи щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ побутових та інших відходів, будівельних матеріалів, аварійних споруд тощо згідно затвердженого додатку, в якому, зокрема, вказані й будівельні матеріали по вул. Молодіжна.

22 січня 2021 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на підставі поданих ОСОБА_1 документів оформлено технічний паспорт на незавершене будівництво будинку по АДРЕСА_1 та державним реєстратором Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області Ружніловим О. В. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 .

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 000196 від 19 квітня 2021 року з`ясовано, що нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 фактично є об`єктом нерухомого майна по АДРЕСА_2 .

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 січня 2021 року № 241796346 вбачається, що державним реєстратором Ружніловим О. В. 22 січня 2021 року внесено запис № 56309036 про державну реєстрацію приватної власності ОСОБА_1 на незавершене будівництво будинку (відсоток готовності 15%) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі таких документів: протокол № 13 від 03 вересня 2018 року, виданий комісією з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Світанок»; акт приймання-передачі від 03 вересня 2018 року; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії РВ № 0199263 від 07 липня 2008 року, виданий Зорянською сільською радою.

Згідно протоколу комісії з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Світанок» за № 13 від 03 вересня 2018 року та акту приймання-передачі від 03 вересня 2018 року, КСП «Світанок» виділило ОСОБА_1 як співвласнику майна КСП «Світанок» (№ 568 списку співвласників майнових паїв) зі складу майна останнього індивідуально визначений об`єкт відповідно до переліку майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва (будівельні матеріали /205/) та надано згоду на передачу незавершеного будівництва юридичним та фізичним особам.

03 вересня 2018 року комісією з організації вирішення майнових питань загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Світанок» незавершеному будівництву (будівельним матеріалам /205/) присвоєно адресу, а саме: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що у2004 році рішенням загальних зборів співвласників майна (протокол № 1 від 27 лютого 2004 року) учасникам Договору № 1 про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю співвласників майна, колишніх членів реорганізованого КСП «Світанок», виділено майно згідно Додатку № 2 до Договору № 1.

Додатком № 1 до протоколу № 1 від 27 лютого 2004 року загальних зборів співвласників майнових паїв складено список співвласників майнових паїв станом на 01 березня 2004 року, серед яких за № 568 зареєстрована ОСОБА_1 .

Згідно Додатку № 2 до Договору № 2 станом на 01 березня 2004 року у складі цілісного майнового комплексу КСП «Світанок» відсутнє будь-яке незавершене будівництво. Крім того, у переліку майнових паїв, що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - співвласників, за номером 205 облікований Буртоукривач БН-100, 1981 року введення в експлуатацію, балансовою вартістю 2 800,00 грн.

За адресою АДРЕСА_1 відсутні будь-які об`єкти нерухомості, які на законних підставах належали б КСП «Світанок» (та його правонаступникам).

Встановлено, що жодна містобудівна документація щодо забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 не видавалася та не затверджувалася (лист Зорянської сільської ради від 06 липня 2021 року).

19 вересня 2008 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ПСП «Світанок» (реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок») у зв`язку з прийняттям рішення про його реорганізацію. Правонаступником ПСП «Світанок», відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено Закрите акціонерне товариство - агропромислова компанія «Зоря» (), перейменоване в подальшому в ПАТ Агрофірма (ПрАТ АФ) «Зоря ім. Плютинського».

26 серпня 2014 року ухвалою господарського суду Рівненської області за заявою ПП «Айслаг» у справі № 918/1179/14 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ Агрофірма «Зоря ім. Плютинського» (), введено процедуру розпорядження майном, введено мораторій на задоволення кредиторів.

Постановою господарського суду Рівненської області від 24 лютого 2016 року затверджено звіт розпорядника майна боржника про проведену роботу в процедурі розпорядження майном, затверджено звіт розпорядника майна про оплату послуг, припинено процедуру розпорядження майном ПрАТ АФ «Зоря ім. Плютинського» визнано банкрутом ПрАТ АФ «Зоря ім. Плютинського», відкрито ліквідаційну процедуру банкрута строком на 12 місяців, призначено ліквідатора.

07 лютого 2017 року ухвалою господарського суду Рівненської області у справі № 918/1179/17 про банкрутство ПАТ Агрофірма «Зоря ім. Плютинського» затверджено звіти ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано юридичну особу ПАТ Агрофірма «Зоря ім. Плютинського» та припинено провадження у справі № 918/1179/14.

20 березня 2017 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис за номером 0000245 про припинення ПАТ Агрофірма «Зоря ім. Плютинського» та відсутність правонаступників останнього.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 і підстави для відступлення від неї відсутні.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20)

Прокурор звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18, пункті 26 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).

Також Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18).

При таких обставинах, при розгляді цієї справи з`ясуванню підлягало питання порушених прав, свобод чи інтересів позивача - держави в особі Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, яке оскаржується.

Судами встановлено, що 01 червня 2018 року комісією у складі землевпорядника сільської ради, секретаря виконавчого комітету та депутата сільської ради на земельній ділянці, яка є комунальною власністю Зорянської сільської ради, виявлено об`єкт нерухомого майна, що являє собою незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку та будівельні матеріали, а саме: фундаментні блоки в кількості 12 шт; сходинкові марші в кількості 2 шт; плити перекриття к кількості 11 шт., про що складено акт № 1 опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 01 червня 2018 року.

Відповідно до вказаного акту, комісія рекомендувала на черговій сесії Зорянської сільської ради прийняти рішення про постановлення на облік виявленого об`єкту нерухомого майна як безхазяйного майна, зберігання його та прийняття останнього до комунальної власності територіальної громади Зорянської сільської ради.

Рішенням виконавчого комітету Зорянської сільської ради № 100 від 19 липня 2018 року присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомого майна незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку: АДРЕСА_2 .

22 червня 2018 року КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради на замовлення Зорянської сільської ради виготовлено технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 .

15 серпня 2018 року Зорянською сільською радою прийнято рішення № 1294, яким відповідно до статті 335 ЦК України, статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» затверджено акт обстеження об`єкту нерухомого майна від 01 червня 2018 року та вирішено поставити об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_2 на облік в Зорянській сільській раді як безхазяйне майно.

15 квітня 2021 року виконавчим комітетом Зорянської сільської ради прийнято рішення № 55 «Про затвердження заходів щодо благоустрою на території населених пунктів Зорянської сільської ради на 2021», яким затверджено заходи щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ побутових та інших відходів, будівельних матеріалів, аварійних споруд тощо згідно затвердженого додатку, в якому, зокрема, вказані й будівельні матеріали по АДРЕСА_2 .

При цьому , як зазначає прокурор у позові, виконати дане рішення виконавчого комітету Зорянської сільської ради № 55 «Про затвердження заходів благоустрою на території населених пунктів Зорянської сільської ради на 2021» виявилося неможливим, оскільки 26 січня 2021 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на підставі поданих відповідачкою ОСОБА_1 документів оформлено технічний паспорт на незавершене будівництво будинку по АДРЕСА_1 та внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію її права власності.

Разом з тим, доказів наявності у Зорянської сільської ради будь-якого права на спірний об`єкт незавершеного будівництва суду не надано.

Не підтверджує наявність такого права і прийняте 15 серпня 2018 року Зорянською сільською радою рішення № 1294, оскільки цим рішенням вирішено поставити об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_2 на облік в Зорянській сільській раді як безхазяйне майно на підставі статті 335 ЦК України, а частиною другою вказаної статті встановлено, що безхазяйна нерухома річ може бути передана у комунальну власність лише за рішенням суду.

Доказів наявності відповідного судового рішення або судової справи про передачу спірного майна у комунальну власність суду не надано.

Водночас, прокурором в позові зазначено та встановлено судами, що спірний об`єкт незавершеного будівництва розташований на земельній ділянці, яка є комунальною власністю Зорянської сільської ради, жодна містобудівна документація щодо забудови вказаної земельної ділянки сільською радою не видавалась та не затверджувалась.

Відтак це будівництво є самочинним.

Отже, права та інтереси Зорянської сільської ради як власника земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, порушуються перешкоджанням здійснення прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (див., зокрема, пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

Можливі способи захисту прав особи - власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, прямо визначені статтею 376 ЦК України, яка регулює правовий режим самочинно побудованого майна.

Частинами третьою - п`ятою статті 376 ЦК України встановлено таке:

Право власност іна самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власностіна нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.

До таких висновків дійшла Велика Палата у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23).

Разом із тим, прокурором в інтересах держави в особі Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області не було заявлено вимог ані щодо знесення самочинно побудованого нерухомого майна, ані щодо визнання права власності на самочинно побудоване майно за сільською радою/територіальною громадою.

Суд же повинен діяти відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства і розглядати справи не інакше як за зверненням особи (частина перша статті 13 ЦПК України).

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19.

Враховуючи, що позивачем обрано невірний спосіб судового захисту, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За приписами частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Ураховуючи, що судами попередніх інстанцій оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування цих рішень та ухвалення нового - про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Зорянської сільської ради Рівненського району до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор Дубенської районної державної адміністрації Ружнілов Олексій Володимирович, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права приватної власності, відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов