Справа № 308/9151/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі управління Державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОМІНУС СТАРК» про визнання протиправними дій і скасування дозволу на виконання будівельних робіт, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі управління Державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОМІНУС СТАРК», у якому просить:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Ужгородської міської ради з видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОМІНУС СТАРК» дозволу на виконання будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0600 реєстраційний номер в ЄДЕССБ 3К86 «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 » під час розгляду судом справ щодо об`єкта, на який видається документ дозвільного характеру;

- скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт 3К86 «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 », виданий товариству з обмеженою відповідальністю «ДОМІНУС СТАРК» 02 травня 2024 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради в особі управління державного архітектурно-будівельного контролю.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

З огляду на пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наводила критерії розмежування судової юрисдикції.

Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17, від 23 березня 2021 року у справі 367/4695/20).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частина перша статті 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, зокрема, на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції судів загальної юрисдикції належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди мають виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. (ч.1,3 ст. 13 ЦПК України).

Юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів регламентовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі Закон №3038-VI).

Частиною 3 статті 6 Закону №3038-VI визначено, що до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 7 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється, зокрема, шляхом надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (крім анулювання (скасування) документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів).

Тобто, до повноважень виконавчого органу з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських належать, зокрема, питання надання документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, в тому числі дозволу на виконання будівельних робіт.

В даному випадку, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач не вказує, яке її цивільне право або інтерес порушується, не визнається, чи оспорюється відповідачем, вона лише покликається на те, що відповідач зобов`язаний був зупинити розгляд заяви (клопотання) замовника на отримання дозволу на виконання будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0600, відведення якої оспорюється в суді, на підставі містобудівної документації, правомірність затвердження якої також оспорюється в суді.

З врахуванням вищенаведених обставин, суб`єктного складу правовідносин, у яких у даному випадку Виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі управління Державного архітектурно-будівельного контролю, здійснює публічно-владні управлінські функції, предмету спору та характеру спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності, позовні вимоги про визнання протиправними дії виконавчого комітету Ужгородської міської ради з видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОМІНУС СТАРК» дозволу на виконання будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0600 реєстраційний номер в ЄДЕССБ 3К86 «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 » під час розгляду судом справ щодо об`єкта, на який видається документ дозвільного характеру та скасування дозволу на виконання будівельних робіт 3К86 «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 », виданий товариству з обмеженою відповідальністю «ДОМІНУС СТАРК» 02 травня 2024 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради в особі управління державного архітектурно-будівельного контролю, виключають приватно правовий характер спору між сторонами і свідчать про публічно правовий спір, який відноситься до адміністративної юрисдикції, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, при вирішенні питання про прийняття позовної заяви, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладені положення норм законодавства та заявлені вимоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі управління Державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОМІНУС СТАРК» про визнання протиправними дій і скасування дозволу на виконання будівельних робіт, -

Керуючись ст.ст.186, 315 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі управління Державного архітектурно-будівельного контролю, третя особо, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОМІНУС СТАРК» про визнання протиправними дій і скасування дозволу на виконання будівельних робіт.

Роз`яснити позивачу, що розгляд її справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило