Справа № 643/9827/23
Провадження № 6/643/147/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, учасники справи та заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (заявник) звернулось до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача з АТ «Райффайзен Банк» на правонаступника заявника у правовідносинах за виконавчим листом № 643/9827/23 про стягнення з ОСОБА_1 (боржник) заборгованості за кредитним договором та відшкодування судових витрат.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2023 у справі 643/9827/23 стягнуто з боржника на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором № 014-RO-82-102377391 від 25.08.2021. На підставі договору про відступлення права вимоги № 114/2-64 від 20.10.2023, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та заявником, до останнього перейшло право вимоги до боржника за кредитним договором.

Учасники справи в судове засідання 05.06.2024 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи положення ст. 442 ЦПК України, а також необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, які гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, встановив наступне.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2023, ухваленим в цивільній справі 643/643/9827/23, позов АТ «Райффайзен Банк» задоволено. Стягнуто з боржника на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 169569,26 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Як вбачається з мотивувальної частини заочного рішення, заборгованість виникла у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язань за кредитним договором № 014-RO-82-102377391 від 25.08.2021.

20.10.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та заявником укладений договір про відступлення права вимоги № 114/2-64. Як вбачається з вказаного договору та витягу з реєстру божників від 25.10.2023 до нього, АТ «Райффайзен Банк» відступив заявнику право вимоги до боржника за кредитним договором № 014-RO-82-102377391 від 25.08.2021.

Згідно з платіжною інструкцією № 73076 від 20.10.2023, оплату за Договором про відступлення права вимоги № 114/2-64 від 20.10.2023 здійснено в повному обсязі.

Положеннями ч. 2 ст. 2 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний керуватися завданням справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14 зазначено наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).».

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

В постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 643/4902/14-ц виснувано, що відсутність відкритого виконавчого провадження не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну стягувача у цивільній справі.

Як зазначено у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 2-а-3494/11, від 27.08.2020 у справі № 804/536/18, від 28.09.2022 у справі № 452/481/21, ухвалах Верховного Суду від 07.08.2023 у справі 639/78/15-ц, від 24.04.2023 у справі № 2-2880/11, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, що відбувається виключно за рішенням суду, незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. Відсутність виконавчого листа не є перешкодою для реалізації прав сторони, яких вона набула в матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у постанові від 28.09.2022 у справі № 452/481/21, ухвалі від 24.04.2023 у справі № 2-2880/11 дійшов висновку, що у ситуації, коли виконавчий лист не видавався, належним способом захисту прав правонаступника стягувача є заміна стягувача у виконавчому документі (виконавчому листі).

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог заявника про заміну стягувача у виконавчих документах, у зв`язку з чим задовольняє заяву.

Керуючись ст. 258-261, 352-353, 442 ЦПК України

УХВАЛИВ

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, учасники справи та заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», ОСОБА_1 - задовольнити.

Замінити стягувача з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, 3 пов., ) у виконавчих листах у справі № 643/9827/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов