Провадження № 2/202/2039/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2021 року представник Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа» звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість в сумі 40525,17 гривень, інфляційні збитки в розмірі 21475,35 гривень, 3% річних в розмірі 4812,08 гривень, а також судові витрати у розмірі 2270,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що квартира АДРЕСА_1 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання, споживачами якої є відповідач. На підприємстві позивача на ім`я відповідального наймача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Відповідач використала надану позивачем послугу для задоволення власних потреб, однак неналежно виконувала обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим, за період з 01.01.2009 року по 31.10.2021 року за нею утворилась заборгованість в сумі 66812,60 з яких: 40525,17 гривень - заборгованість за теплову енергію; 4812,08 гривень - 3% річних; 21475,35 гривень - інфляційні втрати.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, яке відкладено на 23 лютого 2022 року.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно з позицією Ради суддів України, викладеній у рішенні від 05.03.2023 року та на засіданні 17.08.2023 року, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2023 року, для розгляду цивільної справи № 234/17556/21, визначено суддю Мачуського О.М..

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 27 листопада 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до суду не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась.

Натомість представник відповідача адвокат Гур`єв В.М. подав до суду пояснення, згідно яких зазначив, що Відповідач не згідна з пред`явленими вимогами, оскільки хоча і зареєстрована з 16.04.2018 р. у квартирі АДРЕСА_1 , однак не є власником цієї квартири та не мешкає там.

11 червня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 подала письмові пояснення та заяву про зменшення позовних вимог, в яких зазначила, що незалежно від того чи є громадянин власником або наймачем житла, він є споживачем житлово-комунальних послуг та зобов`язаний своєчасно вносити оплату за надані послуги. Після звернення до суду із позовною заявою, позивачу стало відомо, що за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_1 зареєстрована з 16.04.2018 року, а тому представником позивача надано розрахунок заборгованості відповідача за період з 16.08.2018 року по 31.10.2021 року, що складає 21934,19 гривень, з яких: 19047,21 гривень основна сума боргу за теплову енергію; 852,27 гривень - 3% річних; 2034,61 гривень - інфляційні втрати.

З урахуванням наведеного, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначений розмір заборгованості, а також судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача, який позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи. З урахуванням наявної письмової позиції відповідача по суті спору, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та її представника з дотриманням вимог, встановлених законом.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 16.04.2018 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а тому є абонентом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та має особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Між позивачем і відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з опалення, а відповідач користувалась даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлялась від них.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується.

При цьому, посилання представника Відповідача на те, що відповідач не користується наданими послугами, оскільки не мешкає за вказаною адресою, жодним чином не підтверджені.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15.

У порушення ст. ст. 67, 68 ЖК України відповідач не здійснює оплату за надану позивачем теплову енергію та має заборгованість.

Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг позивача, за відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотного, суд приходить до висновку про обґрунтованість уточнених позовних вимог стосовно заборгованості за надані послуги та наявність підстав для захисту прав позивача і присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надану їй позивачем теплову енергію в період 16.04.2018 року 31.10.2021 року, розмір якої, відповідно до наданого позивачем розрахунку, складає 19047,31 гривень.

Вирішуючи решту заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 - (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується.

3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100.

Відповідачу надавались послуги з опалення, але вона не в повному об`ємі вносила плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочила виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідача, з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 16.04.2018 року 31.10.2021 року.

Отже, у зв`язку з невиконанням обов`язків щодо сплати спожитих послуг, нараховані інфляційні втрати в сумі 2034,61 гривень та 3% річних у сумі 852,27 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 10 жовтня 2019 року по справі № 205/1460/15-ц, провадження № 61-13198св19.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі гривень.

Керуючись ст. ст. 6,12, 13, 17, 18, 263, 265, 268, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса: АДРЕСА_2 ), на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», , місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2, заборгованість за період з 16.04.2018 року 31.10.2021 року в сумі 21934,19 гривень, з яких: 19047,21 гривень основна сума боргу за теплову енергію; 852,27 гривень - 3% річних; 2034,61 гривень - інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса: АДРЕСА_2 ), на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», , місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2, (на розрахунковий рахунок Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа») судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2270 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський