ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м.Суми

Справа №590/1078/23

Номер провадження 22-ц/816/737/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2023 року у складі судді Сатарової О.В., ухваленого в смт Ямпіль Сумської області, повний текст рішення складено 01 грудня 2023 року,

в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»)звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 08 січня 2019 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором б/н від 08 січня 2019 року станом на 17 липня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 41 145 грн 80 коп., яка складається із: 35 621 грн 74 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 0, 00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 5524 грн 06 коп. - заборгованість за простроченими процентами; 0,00 грн - заборгованість за процентами нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії, яку позивач і просив стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2023 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 35 621,74 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами, ухваливши в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за процентами, в іншій частині рішення залишити без змін; судові витрати покласти на відповідача.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що підписавши 13 жовтня 2022 року заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, відповідач ознайомився з умовами споживчого кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», а тому вважає висновки суду першої інстанції щодо недотримання банком вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказує на те, що у вказаній заяві зазначені основні умови кредитування, зокрема процентні ставки, тип процентної ставки, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Аналогічні умови кредитування були викладені в підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту, в якому відповідач особистим підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки.

Вважає, що суд не мав законних підстав відмовляти у стягненні процентів, нарахованих з моменту підписання заяви від 13 жовтня 2022 року, крім того, якщо суд не погоджується з розрахунком, він зобов`язаний був здійснити власний розрахунок, а не відмовляти повністю у стягненні процентів.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 08 січня 2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, розмір процентної ставки вказана заява не містить (а.с. 29-30).

Згідно довідки банку відповідачу було видано наступні кредитні картки №№: НОМЕР_1 (дата відкриття - 08 січня 2019 року, термін дії - 09/22, тип картки - Карта «Універсальна»); НОМЕР_2 (дата відкриття - 20 липня 2021 року, термін дії - 03/25, тип картки - Картка «Універсальна» GOLD) (а.с. 28).

08 січня 2019 року відповідач підписав паспорт споживчого кредитування (а.с. 43-44).

Також банком на підтвердження своїх вимог було надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 45), Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг з Приватбанку (а.с. 46-89), які відповідачем не підписані, довідку про зміну умов кредитування (а.с. 27), виписку за договором (а.с. 15-26).

Крім того, банком надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13 жовтня 2022 року, яка не містить підпису відповідача (а.с. 31-42).

Відповідно до розрахунку банку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 17 липня 2023 року становить 41 145 грн 80 коп., з яких: 35 621 грн 74 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5524 грн 06 коп. - заборгованість за простроченими процентами (а.с. 7-14).

Частково задовольняючи позов АТ КБ «ПриватБанк» та відмовляючи у стягненні процентів за користування кредитними коштами, суд першої інстанції виходив з того, що анкета-заява, підписана відповідачем не містить відповідних істотних умов кредитного договору, а надані позивачем Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору з огляду на те, що вони не підписані позичальником, а також ці умови прямо не передбачені, як в даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо ним підписана, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

Банк при зверненні до суду з даним позовом на підтвердження своїх вимог посилається, зокрема, на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як частину укладеного між сторонами кредитного договору.

Надані позивачем Умови і Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки в Анкеті-заяві, підписаній відповідачем 08 січня 2019 року процентна ставка не зазначена, тому відсутні підстави для стягнення процентів за користування кредитними коштами, оскільки позивач не довів, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, на які послався банк як на підставу для задоволення позову, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Таким чином, враховуючи, що Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08 січня 2019 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена зокрема у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Посилання позивача на підписання відповідачем 13 жовтня 2022 року заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка містить в тому числі умови щодо процентних ставок, колегія суддів відхиляє. Дана заява не містить ні власноручного підпису відповідача, ні простого електронного підпису.

Стосовно тверджень скаржника, що аналогічні умови кредитування були викладені в підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту, слід зазначити, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Зазначене відповідає позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленій у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для стягнення процентів за користування кредитними коштами.

Таким чином доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова