Номер провадження 2/404/99/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

11 червня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Коваленко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Самойленко Валентина Івановича до ОСОБА_2 про стягнення боргу , -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 193 333,3грн., суму судових витрат; органу, що здійснює примусове виконання рішення, здійснювати нарахування на суму 193 333,3грн. за період з дня ухвалення рішення суду і до моменту виконання рішення суду пені.

В заяві позивач зазначив, що надав відповідачу грошові кошти в розмірі 193 333,3грн., які остання не повернула вчасно.

Ухвалою судді від 24.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Самойленко Валентина Івановича до ОСОБА_2 стягнення боргу, призначено судове засідання.

Представник позивача подав заяву де зазначив, що підтримує у повному обсязі заявлені вимоги та просить їх задовольнити, не заперечив проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений рекомендованим листом, направленим за адресою реєстрації особи та який повернувся до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 26.05.2023 року позивач ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 193 333,3грн., які останя зобов`язувалася повернути в строк до 26.05.2025 року щомісячними платежами у розмірі 8055,56грн. до 25 числа місяця, починаючи з місяця наступного за тим, в якому укладено договір(п. 2Договору). Однак до теперішнього часу ОСОБА_2 позику не повернула.

На підтвердження викладеного вище, відповідачем було надано відповідні копії Договору та розписки, які містяться в матеріалах справи (а.с.4-5).

Відповідно до п.6.1 Договору, сторони домовились, що позикодавець може у будь який момент вимагати від позичальника дострокового негайного повернення усієї суми позики разом з відсотками за цим договором, незалежно від умов п. 2 Договору

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному у обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач не виконав умов укладеного з позивачем договору позики, оформленого розпискою, оскільки у визначений сторонами у договорі строк кошти не повернув, тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму основного боргу та пеню за весь час прострочення.

Згідно вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У разі порушення зобов`язання згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором позики (розпискою) від 26.05.2023 відповідач перед позивачем має борг в розмірі 193 333,3грн.

При виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики підтверджуючи як факт укладення договору та, зокрема, зміст умов договору, так і посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі №369/3340/16-ц.

Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року №6-50цс16, договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і залежно від установлених результатів роботи відповідні правові висновки.

Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015 року по справі №6-1967цс15 визначив, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».

Щодо вимоги представника позивача про нарахування пені на суму 193 333,3грн., суд відмовляє, оскільки вимога представника позивача не конкретизована, а саме: не зазначено, яким саме органом повинна нараховуватись пеня за період з дня ухвалення рішення суду і до моменту виконання рішення суду та яким законом передбачено нарахування пені саме цим органом.

Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути зі сторони відповідача на користь сторони позивача 1933,33 грн. сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 629, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Самойленко Валентина Івановича до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 193 333,3грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати, а саме 1933,33 грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Самойленко Валентина Івановича щодо нарахування пені на суму 193 333,3 грн. органом, який здійснює примусове виконання рішення суду відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

представник позивача: адвокат Самойленко Валентин Іванович, місце знаходження: АДРЕСА_1 ;

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Текст рішення складено 11.06.2024 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда