Справа № 308/6317/14-ц
У Х В А Л А

про розгляд заяви про перегляд заочного рішення

03 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ? Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року у справі за позовом ПАТ Райффайзен Банк Аваль, поданою представником за довіреністю Бойко С.Г. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовною заявою ПАТ Райффайзен Банк Аваль , поданою представником за довіреністю Бойко С.Г. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року, ухваленим у справі за позовом ПАТ Райффайзен Банк Аваль , поданою представником за довіреністю Бойко С.Г. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги позивача задоволено частково ; стягнуто достроково в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором №014/5409/74/34278 від 20.08.2007 року в сумі 831 183 ,04 грн. ( вісімсот тридцять одна тисяча сто вісімдесят три гривні, 04 коп.) з яких: 39025,73 доларів США, що по курсу НБУ станом на 11.01.2014 року становить 311 932,66 грн. залишок заборгованості по кредиту; 46196,72 доларів США, що по курсу НБУ станом на 11.01.2014 року становить 369 250,38 грн. заборгованість по відсоткам; 150 000 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 11.01.2013 року по 11.01.2014 рік; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль сплаченого ними суму судового збору в розмірі 3654 грн. ( три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні ).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 14.02.2024 року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2014 року.

Відповідач вказує на те, що копію заочного рішення отримано 09 лютого 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи на підставі заяви від 16 січня 2024 року поданої до суду 30.01.2024 року.

Зазначає, що про існування заочного рішення довідалась з постанови про відкриття та повернення виконавчого документа ВП №48264729. У матеріалах справи міститься доказ надсилання копії рішення відповідачу, проте докази такого надіслання та вручення матеріали справи не містять, що свідчить, що відповідачка копію не отримувала і не мала можливості подати заяву про перегляд раніше.

Зазначає, що в судове засідання не з`являлася, оскільки не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Так у матеріалах справи міститься інформація, що розгляд даної справи відкладався неодноразово, про направлення судової повістки в АДРЕСА_1 , яку не вручено та вручено члену сім`ї. Окрім того, суд повідомив її через виклик у ЗМІ (газета новини Закарпаття) 20.09.2014 року, на судове засідання призначене на 26 вересня 2014 року, однак згідно ст. 74 ЦПК України в редакції, зо діяла на момент розгляду справи визначала, що повідомлення про виклик повинне бути зроблено за 7 днів до судового засідання.

Зазначає, що звертаючись з позовом ПАТ «Райффайзен банк» підтвердив, що зобов`язання позичальника за договором виконано частково шляхом продажу у 2013 році предмета іпотеки. Проте у позові не зазначено яку суму від реалізації предмета іпотеки скеровано на погашення кредиту.

Вказує на те, що за таких обставин заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2014 року підлягає до скасування з призначенням справи до розгляду у загальному порядку.

Заявник відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. На адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без участі відповідача та її представника, подану заяву підтримує та просить її задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд без участі представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Провадження у даній справі за позовною заявою ПАТ Райффайзен Банк Аваль , поданою представником за довіреністю Бойко С.Г. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором було відкрито в порядку Цивільного процесуального кодексу України, що діяв до 15 грудня 2017 року.

У зв`язку з набранням чинності з 15 грудня 2017 року Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України», згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином розгляд даної заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15 грудня 2017 року.

Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.3, ч. 4 ст. 287 ЦПК України).

У відповідності з ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України повинен був довести дві обставини - що він не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку. За відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 у відповідності до приписів ч.ч. 6,7 ст. 74 ЦПК України (в редакції ЦПК, яка діяла на час розгляду справи) була повідомлена про дату, час і місце слухання справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку АДРЕСА_1 , що стверджується рекомендованими повідомленнями за №240, яке повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «за зазначеною адресою не проживає», №762, яке повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «вручено члену сім`ї».

Дані рекомендовані повідомлення надсилались за адресою реєстрації відповідача ОСОБА_1 (відомості про реєстрацію відповідача отримані судом від відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області). Інформацією, щодо іншої адреси відповідача ОСОБА_1 суд не володів.

Таким чином на переконання суду, відсутні поважні причини щодо неявки ОСОБА_1 в судові засідання та не повідомлення про причини неявки, оскільки судові виклики надсилались за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку АДРЕСА_1 .

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України (в редакції ЦПК, яка діяла на час розгляду справи) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України (в редакції ЦПК, яка діяла на час розгляду справи) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України (в редакції ЦПК, яка діяла на час розгляду справи) особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Слід зазначити, що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України (в редакції ЦПК, яка діяла на час розгляду справи) у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 76 ЦПК України (в редакції ЦПК, яка діяла на час розгляду справи) якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання.

Окрім того, заявника ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про судове засідання призначене на 09 год. 30 хв. 26.09.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням за №762, яке повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «вручено члену сім`ї». Отже, суд звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_1 була обізнана про наявність судового провадження і з того часу мала об`єктивну можливість надіслати до суду відзив на позовну заяву .

Отже, відсутні поважні причини щодо неявки ОСОБА_1 в судове засідання та не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин .

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним», оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 березня 2021 року у справа №910/6835/20).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.03.2021 року у справі №911/3142/19, в якій Верховний Суд зазначає, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним», оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Таким чином на переконання суду, судові повістки в силу ст. 74 ЦПК України вважаються вручені ОСОБА_1 , навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а відтак відсутні поважні причини щодо неявки ОСОБА_1 в судові засідання та не повідомлення про причини неявки, оскільки судові виклики надсилались за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку АДРЕСА_1 .

Щодо другої складової ? наявності доказів, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд виходить з наступного.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково, а саме стягнення достроково в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором №014/5409/74/34278 від 20.08.2007 року в сумі 831 183 ,04 грн. ( вісімсот тридцять одна тисяча сто вісімдесят три гривні, 04 коп.) з яких: 39025,73 доларів США, що по курсу НБУ станом на 11.01.2014 року становить 311 932,66 грн. залишок заборгованості по кредиту; 46196,72 доларів США, що по курсу НБУ станом на 11.01.2014 року становить 369 250,38 грн. заборгованість по відсоткам; 150 000 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 11.01.2013 року по 11.01.2014 рік; стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль сплаченого ними суму судового збору в розмірі 3654 грн. ( три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні ).

При цьому слід зауважити, що правові висновки Верховного Суду від 27 лютого 2019 року по справі №263/3809/17 та від 22 лютого 2022 року у справі №761/36873/18 на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення суду не існували на час ухвалення рішення суду, і були викладені через п`ять років після ухвалення судом рішення від 26 вересня 2014 року.

Із заяви відповідачки не вбачається одночасна наявність обставин, визначених ч.1 ст.288 ЦПК України, які є підставами для скасуваннязаочного рішеннясуду.

Відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які надавали б беззаперечні підстави для скасування заочного рішення.

Зважаючи на викладене суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, оскільки заявник не довів сукупності обставин, які відповідно до Закону є підставою для перегляду заочного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення суду слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 280- 289 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року у справі за позовом ПАТ Райффайзен Банк Аваль , поданою представником за довіреністю Бойко С.Г. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором ? залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дата складання повного тексту ухвали з врахуванням днів перебування судді у відпустці - 10.06.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца