Справа № 309/2444/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 червня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2022 року у складі судді Кеміня В.Д., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

встановив :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_3 проживала з відповідачем ОСОБА_1 у цивільному шлюбі. За час спільного проживання у шлюбі у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на її утриманні. За рішенням Хустського районного суду від 24.02.2017 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. У подальшому позивач зверталася до суду про зміну розміру стягуваних аліментів з відповідача і за рішенням Хустського районного суду від 03.03.2020 року змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на її користь, на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі по 1400 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку. На даний час цих коштів на утримання дитини недостатньо, так як син постійно потребує більших витрат. На момент пред`явлення цього позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Відповідач є працездатною особою, здоровий, постійно працює, виїжджає за кордон на заробітки і має можливість сплачувати більший розмір аліментів на утримання дитини.

За вказаних обставин, позивач просила змінити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановивши їх в розмірі 3000 гривень.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2022 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що встановлений рішенням Хустського районного суду від 03 березня 2020 року та стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру аліментів суд не з`ясував матеріальний стан апелянта. Не взято до уваги, що на час прийняття вказаного рішення на утриманні апелянта знаходяться двоє батьків пенсіонерів, а також малолітній син від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також в апеляційній скарзі зазначається, що апелянта не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Представником апелянта до суду апеляційної інстанції також подано клопотання про долучення копії квитанцій, про переказ коштів сину апелянта ОСОБА_1 від першого шлюбу - ОСОБА_5 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Дитина сторін проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Хустського районного суду від 24 лютого 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 13 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повнолітнього віку

Рішенням Хустського районного суду від 03 березня 2020 року змінено розмір аліментів визначених за рішенням суду від 24 лютого 2017 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, що визначають обов`язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України).

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказуванню.

З врахуванням зазначеного, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру .

Задовольняючи частково заявлений позов та збільшуючи розмір стягуваних з апелянта аліментів з 1400 грн. до 2500 грн. щомісячно на дитину, суд першої інстанції правильно встановив і врахував, що з моменту присудження аліментів (2020 року) дитина підросла і витрати на утримання дитини значно зросли, матеріальне становище одержувача аліментів матері дитини, з якою проживає дитина погіршилося, а також врахував і необхідність за загальним правилом дотримання рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, а тому наявні підстави для збільшення розміру аліментів.

Апелянт є молодою працездатною особою і має обов`язок щодо належного матеріального забезпечення своєї дитини нарівні з позивачкою.

При цьому, спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню сина. Визначений розмір аліментів в сумі 2500 грн., не є значним, і не може забезпечити дитині навіть необхідні життєві потреби.

Посилання відповідача на те, що судом не взято до уваги, що на його утриманні знаходяться батьки пенсійного віку не беруться до уваги, оскільки батьки відповідача отримують пенсію і можуть забезпечити свої мінімально необхідні життєві потреби.

Стосовно доводів апеляції про те, що апелянт надає також матеріальну допомогу сину від першого шлюбу не спростовують обов`язку апелянта, як батька забезпечувати належне утримання дитини від іншого шлюбу.

Долучені до письмових пояснень квитанції свідчать про фактичну спроможність надавати належне матеріальне утримання своїм дітям, при цьому, як зазначено в апеляційній скарзі апелянт перебуває у Чеській Республіці, а отже отримує відповідний дохід.

Доводи апеляції про те, що апелянта не було повідомлено про розгляд справи не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні відомості з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» за трекінг номером про вручення 12.08.2022 року рекомендованого повідомлення, яке направлялось адресату ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 червня 2024 року.

Головуючий :

Судді: