Справа № 643/4087/24
Провадження № 2/643/2510/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді-Майстренко О.М., за участі секретаря Гутченко Н.В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з квартири, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить: зобов`язати зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гук С.В. від 24.04.2023 року в межах виконавчого провадження № 70534163 на підставі судового наказу № 576/1326/22 від 19.09.2022 року , виданого Глухівським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, реєстраційний номер обтяження: 50433381 від 24.04.2023 року.

В обґрунтування позову зазначив, що на виконанні старшого державного виконавця Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження номер за АСВП 70534163 щодо примусового виконання судового наказу № 576/1326/22 виданого 19.09.2022 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

24.1.2023року старшим державним виконавцем Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 70534163.

24.04.2023 року старшим державним виконавцем Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснено розрахунок заборгованості згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 24.04.2023 становила 25020,00 грн„ що сукупно перевищує суму відповідник платежів за три місяці.

24.4.2023року у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, старшим державним виконавцем Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби уш. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення виконання рішення винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження № 70534163. Ка підставі даної постанови до Державного реєстру речових прав внесений запис про обтяження нерухомого майна № 50433381.

29.5.2023року старшим державним виконавцем Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснено розрахунок заборгованості згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 29.05.2023 відсутня.

29.5.2023року державним виконавцем, на підставі частини 7 статті 9 Закону винесено постанову про скасування заходів примусового виконання у зв`язку з повним погашенням заборгованості зі сплати аліментів.

Незважаючи на те, що борг, у зв`язку із виникненням якого було накладено арешт на майно позивача, погашено у повному обсязі, арешт з майна , не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є. Для зняття арешту він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим, відзив на позовну заяву суду не надано.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що на виконанні старшого державного виконавця Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження номер за АСВП 70534163 щодо примусового виконання судового наказу № 576/1326/22 виданого 19.09.2022 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

24.1.2024року старшим державним виконавцем Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 70534163.

24.04.2023 року старшим державним виконавцем Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснено розрахунок заборгованості згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 24.04.2023 становила 25020,00 грн„ що сукупно перевищує суму відповідник платежів за три місяці.

24.4.2024року у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, старшим державним виконавцем Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби уш. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення виконання рішення винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження № 70534163. Ка підставі даної постанови до Державного реєстру речових прав внесений запис про обтяження нерухомого майна № 50433381.

29.5.2024року старшим державним виконавцем Гук С.В. Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснено розрахунок заборгованості згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 29.05.2023 відсутня.

29.5.2023року державним виконавцем, на підставі частини 7 статті 9 Закону винесено постанову про скасування заходів примусового виконання у зв`язку з повним погашенням заборгованості зі сплати аліментів.

02 квітня 2024 року позивач звернувся до Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою в котрій посилаючись на пункт 7 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» яким зазначено, - підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

-погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника просив зняти арешт з майна.

16 квітня 2024 року позивач на пошті отримав відповідь на своє звернення.

Відповідач відмовив у задоволенні вимоги позивача посилаючись на наступне.

Відповідач зазначає, що підставою для зняття державним виконавцем раніше накладеного арешту на майно боржника є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідач вважає забезпечення виконання рішення, яким передбачено стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів, має бути реальним, а не декларативним.

Відповідач вважає, що відсутність заборгованості зі сплати аліментів не є безумовною підставою для зняття арешту, оскільки стягнення аліментів належать до періодичних платежів і має триваючий характер (до досягнення дитиною вісімнадцяти років).

Відповідно до п. 7 ч. 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, - підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

-погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення пені.

Позивач це розуміє і не зважаючи на складність ситуації в Країні пов`язаної з агресією Російської Федерації виконує рішення суду зі сплати аліментних зобов`язань не ухиляється від свого обов`язку про, що свідчить:

відсутність боргу на момент звернення до суду,

- відсутність позивача в Єдиному реєстрі боржників,

скасування заходів примусового виконання, зняття арешту з коштів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним) та норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція).

Зокрема, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції встановлено, що право власності має фундаментальний характер. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Фактично ця стаття Першого протоколу складається з трьох частин.

Ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є положення про право мирно володіти своїм майном. Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено Європейським судом з прав людини у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява No6833/74 від 13.07.1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності».

Ч. 2 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є заборона позбавлення власності інакше як у загально суспільних інтересах та на умовах, передбачених законом.

В цій частині встановлюються підстави та обмеження можливого позбавлення права власності, ч. З ст. 1 Першого протоколу до Конвенції визнається право держави контролювати здійснення права власності та вводити обмеження щодо такого права відповідно до загально суспільних інтересів та сплати податків або штрафів.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Тобто, у зв`язку з відмовою у знятті арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 відбулося порушення його основних прав та свобод, гарантованих не тільки на державному, а й на міжнародному рівнях.

Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном , підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.12,19,81,141,197-200,258-260,263-265 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з квартири - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гук С.В. від 24.04.2023 року в межах виконавчого провадження № 70534163 на підставі судового наказу № 576/1326/22 від 19.09.2022 року виданого Глухівським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, реєстраційний номер обтяження: 50433381 від 24.04.2023 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.