Справа №705/505/24
2/705/1119/24 РІШЕННЯ
10 червня 2024 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка є інвалідом І групи А,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка є інвалідом І групи А, та просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина-інваліда з дитинства І групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 довічно у розмірі частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову; стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь по 20 000 (десять тисяч) гривень один раз у рік, починаючи з моменту подачі позову, на необхідне лікування повнолітнього сина інваліда 1 групи А з дитинства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 27.08.2005 по 06.05.2008. Шлюб між ними розірвано 06.05.2008. Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . На даний час дитина є повнолітньою, однак він є інвалідом з дитинства 1 групи А безтерміново, потребує матеріальної допомоги, постійного стороннього догляду (повністю залежний від сторонніх осіб), проведення постійного підтримуючого психофармакологічного лікування, психотерапії та психокорекції, проходження постійних курсів лікування та програми реабілітації, обмежений в самообслуговуванні, здатності до самостійного пересування, спілкуванні. Після розірвання шлюбу син, який потребує постійного стороннього догляду та опіки, проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, вихованні та піклуванні.
Крім повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від шлюбу з ОСОБА_5 у неї є ще четверо неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які також потребують коштів на їх утримання, тому самостійно забезпечити утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_4 , який є інвалідом з дитинства 1 групи А, вона не може. Окрім того, зараз вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.
Ураховуючи необхідність понесення витрат на догляд та лікування повнолітньої дитини-інваліда, на харчування, одяг, сплату комунальних послуг, проходження реабілітаційних курсів для інвалідів, наголошує, що потребує фінансової допомоги.
Ухвалою судді від 15.03.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Від відповідача ОСОБА_2 10.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що не погоджується із розміром аліментів, які позивач просить стягнути з нього, тому позовну вимогу в частині розміру стягнення з нього аліментів визнає частково. Зазначає, що він має непрацездатного батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є пенсіонером за віком, з невеликою пенсією у розмірі не більше 4000,00 грн на місяць, проживає один, так як є вдівцем, та у сільській місцевості с.Городниця, Уманський район, Черкаська область. Він про батька постійно піклується, допомагає, як фінансово, так і матеріально, періодично купує продукти харчування, побутові речі, дрова для здійснення опалення будинку з пічним опаленням, у якому батько проживає. Вищезазначене впливає на його можливість надання матеріальної допомоги його повнолітньому непрацездатному сину ОСОБА_3 . Тому просить стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина-інваліда з дитинства, група інвалідності І «А» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову.
Не визнає повністю позовну вимогу в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 по 20 000 (десять тисяч) гривень один раз у рік, починаючи з моменту подачі позову, на необхідне лікування повнолітнього сина інваліда з дитинства, група інвалідності І «А» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 06.12.2023 ОСОБА_3 є повнолітнім, а враховуючи копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією за № 426590 від 05.01.2024 та являючись інвалідом з дитинства, набув правового статусу повнолітнього непрацездатного.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач зобов`язана довести в судовому засіданні ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову та обґрунтувати чому саме необхідно 20 000 (десять тисяч) гривень один раз на рік. Вважає, що позивачкою не надано достатніх, належних, допустимих доказів, які б підтверджували та обґрунтовували бажану суму у 20 000 (десять тисяч) гривень, а також відсутні правові підстави задоволення цієї позовної вимоги. Тому позов просить задовольнити частково.
15.04.2024 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, де вона просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 не довів, що батько перебуває на його утриманні, не надав доказів, що батько потребує постійного догляду, не надав розрахунок необхідних витрат на допомогу батькові. Крім того, вказала, що сума додаткових витрат, яку вона просить стягнути на повнолітнього сина ОСОБА_3 , є орієнтовною, передбачити точну суму не має можливості у зв`язку із постійною зміною вартості медичних послуг та ліків.
30.04.2024 від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому просив стягувати з ОСОБА_2 на утримання повнолітнього непрацездатного сина-інваліда з дитинства, група інвалідності І «А» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову; відмовити у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 20 000 ( десять тисяч) гривень один раз у рік, починаючи з моменту подачі позову на необхідне лікування повнолітнього сина інваліда 1 групи А з дитинства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначив зокрема, що піклування про батька пенсійного віку є його конституційним обов`язком, та він надав усі докази такого. Щодо додаткових витрат вважав, що позивачкою не надано доказів на обґрунтування зазначеної у позові суми таких витрат.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Городниця Уманського району Черкаської області, батьками вказані: батько ОСОБА_12 , мати ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 26.09.1986 Городницькою сільською радою Уманського району Черкаської області.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.04.2019 ОСОБА_11 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 27 серпня 2005 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 408. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_14 , прізвище дружини ОСОБА_14 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 09.12.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 800, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батьками вказані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_15 .
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 426590 від 05.01.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має І «А» 06.12.2023 групу інвалідності з дитинства безтерміново. Потребує постійного стороннього догляду, повністю залежний від сторонніх осіб.
Відповідно до Витягу з реєстру Ладижинської територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою Городницького старостинського округу Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області від 29.02.2024 № 75/13-18/13-19/Гр ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідність з дитинства І «А» 06.12.2023 дійсно зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 в АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 та ОСОБА_15 розірвали шлюб 06 травня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 06.05.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 18.09.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 18 вересня 2015 року, актовий запис № 65. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_16 , дружини - ОСОБА_16 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 15.03.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_17 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками вказані: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 21.11.2017 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_18 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьками вказані: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим 11.12.2018 Виконавчим комітетом Городницької сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_19 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 , батьками вказані: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , виданим 22.07.2023 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_20 народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 , батьками вказані: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Уманської райдержадміністрації від 19.12.2023 № 776 ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на обліку в УПСЗН Уманської РДА і отримує щомісячну одноразову допомогу при народження 1-єї дитини, з липня 2023 року по грудень 2023 року 4300,00 грн.
Спірні відносини виникли щодо утримання повнолітнього непрацездатного сина батьком, який проживає окремо від нього та добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Вказані правовідносини регламентується норами Сімейного кодексу України.
Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Тобто, вказана стаття передбачає, що батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати своїх дітей після досягнення ними повноліття за наявності сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.
Відповідно до ст. 201 СК України щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання.
Особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»). У Законі України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» визначено, що особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відзиві та запереченні на позовні вимоги відповідач зазначав, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі частки його заробітку (доходу), яку вимагає позивач.
Однак суд не погоджується з доводами відповідача про те, що він має непрацездатного батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є пенсіонером за віком, з невеликою пенсією у розмірі не більше 4000,00 грн на місяць, проживає один, оскільки є вдівцем, та у сільській місцевості с.Городниця, Уманський район, Черкаська область, що позбавляє відповідача можливості сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачкою.
Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження здійснення ним матеріальної допомоги батьку та що він потребує такої допомоги за станом здоров`я чи низьким рівнем доходу, тому суд оцінює критично вказаний довід відповідача.
Водночас судом беззаперечно встановлено, що повнолітня дитина сторін є особою з інвалідністю першої А групи з дитинства. Проживає з матір`ю, за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідач проживає окремо, не допомагає позивачці доглядати за їхньою спільною непрацездатною дитиною, яка потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю.
Суд враховує, що ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу у зв`язку з доглядом сина з інвалідністю. Однак мінімальний розмір призначеної державою пенсії за інвалідністю є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування та лікування ОСОБА_3 . Відтак, у зв`язку з тим, що син сторін ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою, є особою з інвалідністю І «А» групи з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги, потребує у зв`язку з цим також і матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього сина з інвалідністю та, зважаючи на його вік, стан здоров`я та дохід, може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому непрацездатному синові, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки такий розмір аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина сторін щомісяця є обґрунтованим та доцільним з огляду на характер захворювання ОСОБА_3 , що вимагає постійного догляду, який здійснює ОСОБА_1 .
У своїй позовній заяві ОСОБА_1 також просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь по 20 000 (десять тисяч) гривень один раз у рік, починаючи з моменту подачі позову, на необхідне лікування повнолітнього сина інваліда 1 групи А з дитинства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Витрати на ліки можливо віднести до додаткових за умови їх доведення належними доказами, такими можуть бути - висновки спеціалістів, призначення лікарів, довідки, яким відповідають відповідні чеки, накладні, квитанції про придбання ліків.
Позивачкою приєднано до матеріалів справи письмові докази, які підтверджують діагноз дитини, проте відсутні докази понесених нею витрат на лікування.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.
У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження додаткових витрат на лікування сина (понесених або майбутніх), суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь по 20 000 (десять тисяч) (саме так зазначено у позовній заяві) гривень один раз у рік, починаючи з моменту подачі позову, на необхідне лікування повнолітнього сина з інвалідністю 1 групи А з дитинства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позов належить задовольнити частково.
Згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам положення ст. 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина з інвалідністю з дитинства І групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довічно у розмірі частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову 22.01.2024.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .
Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .
Суддя О.І.Єщенко