Справа № 643/5559/24
Провадження № 2/643/3011/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 3% річних та інфляційних втрат,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Харківводоканал», через систему «Електронний суд», звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2020 по 31.01.2022 у сумі 7114 грн. 84 коп., з централізованого водовідведення за період з 01.05.2016 по 31.01.2022 у розмірі 8423 грн. 08 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 474 грн. 07 коп., інфляційні втрати у розмірі 1414 грн. 86 коп. та витрати пов`язані з розглядом справи.

Пред`явлена позовна заява ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.05.2024 була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків строком десять днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала» від 31.05.2024 по справі № 643/5559/24 було надіслано 31.05.2024 о 10:49:48 одержувачу на його електронну адресу. Документ доставлено до електронної скриньки 31.05.2024 11:11:46.

10.06.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання/заява представника позивача ОСОБА_3 , в якій остання просила для виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, продовжити строк для надання розрахунків заборгованості.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строком не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Обґрунтовуючи заяву про продовження строку на усунення недоліку позовної заяви, представник позивача посилається на те, що для надання обґрунтованих розрахунків на виконання ухвали суду необхідно отримати додаткову інформацію від структурних підрозділів КП «Харківводоканал», що знаходяться у різних районах м. Харкова.

Посилань на докази неможливості усунути недоліки у строки визначені ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем, представником позивача суду не надано.

Враховуючи, що представником позивача не доведено наявність причин, які об`єктивно перешкоджають виконати вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху у визначений у ній строк, заява про продовження строку є необґрунтованою, наведені обставини не можуть бути підставою для задоволення заяви, а тому заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст.185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 3% річних та інфляційних втрат вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.В. Поліщук