Провадження № 2-о/638/74/24
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Агапов Р.О.,

секретаря судового засідання Суслової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова із заявою про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем, заінтересована особа Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2016 року по день смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданого 01 лютого 1967 року.

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками заявниці записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Заявник, ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати заявника, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Батько заявника ОСОБА_3 , помер ще ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим, після його смерті ОСОБА_4 мешкала одна.

Однак, після смерті батька заявника та чоловіка матері заявника, здоров`я ОСОБА_2 почалось погіршуватись, та приблизно з грудня 2016 року, ОСОБА_2 не могла на довго залишатись сама за станом здоров`я та в силу свого віку, у зв`язку з чим її довелось забрати для догляду до себе додому донці ОСОБА_1 , оскільки інших осіб які повинні були доглядати за ОСОБА_2 не існувало.

Отже, з грудня 2016 року мати ОСОБА_2 - та її донька ОСОБА_1 , почали проживати разом однією сім`єю.

В подальшому, ОСОБА_2 уклала декларацію з сімейним лікарем в КОМУНАЛЬНОМУ НЕКОМЕРЦІЙНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ "МІСЬКА ПОЛІКЛІНІКА №26

ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ.

Заявником здійснювався неодноразові виклики лікаря, для огляду за місцем проживання ОСОБА_2 .

Відповідно до листа КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "МІСЬКА ПОЛІКЛІНІКА № 26 ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ зазначено, що огляд пацієнтки ОСОБА_2 проводився за адресою: АДРЕСА_1 , а пацієнтка за станом здоров`я потребувала стороннього догляду.

Крім того, заявником за зазначеною адресою здійснювались і виклики швидкої невідкладної допомоги, однак отримати дані відомості у заявника не має можливості, оскільки дана інформація є інформацією з обмеженим доступом, що відображено у листі відповіді КИП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Харківській області».

Також, 02 вересня 2021 року ОСОБА_2 видала довіреність на ОСОБА_1 , яку, у зв`язку зі станом здоров`я ОСОБА_2 було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Попляк О.С. за адресою м.Харків, вул. Авіаційна 52.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що відображено в свідоцтві про смерть НОМЕР_2 від 24 січня 2022 року.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 окрім ОСОБА_1 не залишилось.

Отже, заявник, з грудня 2016 року (більше 5 років) проживала разом з матір`ю однією сім`єю, вела спільне господарство.

15 червня 2023 року за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №42/2023(номер у спадковому реєстрі 70790169) після померлої ОСОБА_2 .

15 червня 2023 року, приватним нотаріусом ХМНО Трубніковим С.О. видано постанову, відповідно до якої зазначено, що заявнику відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки відсутні документи на підтвердження спільного проживання та пропуску строків прийняття спадщини.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 17.11.2023 заяву прийнято до розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.01.2024 за клопотанням заявника залучено до участі у справі заінтересовану особу Харківську міську територіальну громаду в особі Харківської міської ради.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав.

У судовому засіданні 14.05.2024 оголошувалась перерва до 03.06.2024.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявника та свідків під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, суд встановив.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 лютого 1967 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний запис №38.

Також, відповідно до свідоцтва про народження, батьками заявниці записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 24.07.2014.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 24.01.2022.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2023 №176/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 у зв`язку з попуском строку подачі заяви про прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що проживає за адресою АДРЕСА_3 , знає ОСОБА_1 з 2019 року, була у неї більше кілька разів на тиждень, є дівчиною сина ОСОБА_1 , в квартирі було 5 жилих кімнат, разом із ОСОБА_2 проживали заявник ОСОБА_1 та її син. ОСОБА_2 там проживала, в неї була окрема кімната, свідок з неї навіть гуляла.

Свідок ОСОБА_6 вказала, що проживає за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 є мамою її сусідки, ОСОБА_1 , знайомі років 30, поки не купили дім. ОСОБА_2 проживає там близько 12 років з 2012 року. Вони там жили, власником квартири, що розташована за АДРЕСА_1 , є її донька ОСОБА_1 . Вони приходили туди десь 20 років тому, потім, коли народилися онуки, вони залишилися там, їм зробили кімнату. ОСОБА_6 постійно бачила ОСОБА_2 , вона була на колясці, потім мати заявника перестала ходити. Крім того, зазначила, що ОСОБА_2 потребувала зовнішнього догляду, вона могла вийти та заблукати.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року у справі № 761/38043/17, провадження № 61-47739 св 18.

Суд зазначає, що покази свідків, за відсутністю інших належних доказів, які б у своїй сукупності свідчили б про доведеність позовних вимог, судом до уваги не приймаються.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять та позивачем не надано до суду достатніх, достовірних та належних доказів відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК України на підтвердження факту спільного проживання заявника та ОСОБА_2 однією сім`єю протягом не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,141, 263,264,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 06.06.2024 року.

Суддя: Р.О. Агапов