Справа № 344/2395/24
Провадження № 2/344/1600/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського національного медичного університету про визнання протиправним і скасування наказу про оголошення догани

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дяків Д.І. звернулася до суду з позовом до Івано-Франківського національного медичного університету про визнання протиправним і скасування наказу про оголошення догани. Позовні вимоги мотивувала тим, що 19 грудня 2023 року на сторінці у соціальній мережі фейсбук Литвинова Леся опублікувала пост з критикою навчальної програми ІваноФранківського національного медичного університету та зокрема викладання дисципліни, що стосуються реабілітації хворих. Даний пост прокоментував Міністр охорони здоров`я ОСОБА_2 та написав наступну фразу «Дякую, що звертаєте увагу. Зараз наведу декому різкість на зміни, які відбулись в країні в підходах до надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я.». Також Міністерство охорони здоровя розіслало офіційний лист керівникам закладів вищої освіти, що належать до сфери управління МОЗ України, що до ситуації яка була зазначена в пості в соціальній мережі фейсбук. 19 грудня 2023 року в Івано-Франківському національному медичному університеті була створена комісія відносно розгляду скарги студентів від 19 грудня 2023 року, щодо не етичної поведінки, некоретного спілкування, булінгу та пропаганди недоказової медицини з боку викладача кафедри загальної практики сімейної медицини та реабілітації ОСОБА_1 . 22 грудня 2023 року було складено акт перевірки в якому зазначено, що комісією виявлено ряд проблемних питань, які потребують вирішення: 1. В методичних вказівках для студентів № 13 до проведення практичних занять з дисципліни «Фізична реабілітація при коморбідній патології» студентам 4 курсу спеціальності 227 «Фізична терапія, ерготерапія» першого (бакалаврського) рівня виявлено посилання в додатковій літературі на російськомовну літературу; 2. Продемонстровано навчальний підручник «Клінічна фізіотерапія ОСОБА_3 1984 року, виданий українським видавництвом «Здоров`я» російською мовою; 3. Розміщення в навчальній кімнаті (на стіні) диплому Асоціації гастроентерологів російської федерації за зайняте призове місце ОСОБА_1 за публікацію наукової роботи (клінічний випадок); 4. В навчальний план вибіркової дисципліни «Фізична реабілітації по коморбідній патології» включені питання про застосування преформованих чинників; 5. Професійна компетентність викладача відповідно до Ліцензійних вимог з метою забезпечення викладання дисципліни «Фізична реабілітація по коморбідній патології». 22 грудня 2023 року був виданий наказ № 1690-д про результати службової перевірки і затверджено ним план заходів на виправлення недоліків виявлених при перевірці, де 7 пунктом зазначено про необхідність оголошення догани ОСОБА_1 . 25 грудня 2023 року був винесений наказ № 1695-д про оголошення догани ОСОБА_1 . Догана була винесена за використання в методичних рекомендаціях посилань на російську літературу.

З тексту наказу від 25 грудня 2023 року не можливо зрозуміти коли, за яких обставин, які дії чи бездіяльність допущена ОСОБА_1 , який саме пункт посадової інструкції нею порушено та яка саме російськомовна література зазначена в Методичних рекомендаціях для студентів 4 курсу спеціальності 227 «Фізична терапія, ерготерапія» та в яких саме методичних рекомендаціях і в чому полягало порушення проведення практичних занять з навчальної дисципліни. Тобто оскаржуваний наказ є необґрунтованим та безпідставним, а ОСОБА_1 притягнена до дисциплінарної відповідальності без наявності вини. 02 січня 2024 року ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом про оголошення їй догани від 25 грудня 2023 року.

Просила визнати протиправним та скасувати наказ Івано-Франківського національного медичного університету від 25 грудня 2023 року №1695-д «Про оголошення догани».

04.03.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що посадова інструкція асистента кафедри загальної практики - сімейної медицини затверджена ректором Університету 07 вересня 2022 року, з вимогами якої ОСОБА_1 була ознайомлена 08 вересня 2022 року про що свідчить її підпис на аркуші ознайомлення. Проте до матеріалів справи нею подана вже нечинна посадова інструкція 2012 року. Крім того, Позивачем до позовної заяви додані Методичні рекомендації до практичного заняття №13, що належним чином незавірені, і які містять ознаки підроблення, оскільки в них немає посилань на російську літературу. Позивачем були додані Методичні рекомендації вже виправлені. Додані до позовної заяви посадова інструкція, Методичні рекомендації не відповідають фактичним обставинам справи і не можуть бути використанні судом. Згідно з п.2.9-2.10 посадової інструкції від 07 вересня 2022 року, асистент кафедри загальної практики-сімейної медицини та реабілітації Університету зобов?язаний постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, наукову кваліфікацію, забезпечувати високий науково-теоретичний і методичний рівень викладання дисципліни, дотримується норм педагогічної етики, моралі, поважати гідність осіб, які навчаються в університеті. Крім того, в освітньому процесі дозволяється використання літератури, якій не більше 5 років. З пояснень Позивача підтверджується, що нею при проведені практичного заняття «Фізичної терапії при коморбідній патології» в 91 групі була використана література російською мовою 1984 року видавництва з метою демонстрації формули мінеральної води, що суперечить чинному законодавству про освіту і вищезазначеній посадовій інструкції, відповідно до якої викладач має забезпечити високий рівень викладання. Також співробітники кафедри і сама ОСОБА_1 у своїх поясненнях підтверджує, що на стіні у навчальній кімнаті був розміщений диплом Асоціації гастроентерологів російської федерації за зайняте призове місце ОСОБА_1 за публікацію наукової роботи (клінічний випадок) 2015 року. На неодноразові зауваження завідувача та членів кафедри на засіданнях кафедри щодо необхідності прибрати вищезазначений диплом - Позивач ніяк не реагувала. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.40-43).

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працюває у Івано-Франківському національному медичному університеті на посаді асистента кафедри загальної практики-сімейної медицини та реабілітації, що не заперечується сторонами.

Відповідно до заяви студентів 91 групи ІV курсу Івано-Франківського національного медичного університету, студенти подали скаргу на викладача кафедри загальної практики (сімейної медицини), фізичної реабілітації та спортивної медицини ОСОБА_1 , за неетичну поведінку зі студентами, некоректне спілкування, булінг, за пропаганду недоказової медицини(а.с.44, 45).

20.12.2023 року позивачем надано роз`яснювальну записку з приводу скарги студентів (а.с.46).

22.12.2023 року Івано-Франківським національним медичним університетом винесено наказ №1690-д про результати службової перевірки, в якому затвердили план заходів за результатами службової перевірки проведення практичних занять з навчальної дисципліни Фізична реабілітація при коморбідній патології на кафедрі загальної практики сімейної медицини та реабілітації (а.с.12, 13).

22.12.2023 року за результатами службового розслідування, вказаною комісією було складено акт про результати службового розслідування №41-26-6 (а.с.8-11).

З акту службового розслідування вбачається, що в ході проведення службової перевірки виявлено ряд проблемних питань, які потребують вирішення: У методичних вказівках №13 для студентів до проведення практичних занять з дисципліни «Фізична реабілітація при коморбідній патології» зі студентами 4 курсу спеціальності 227 «Фізична терапія, ерготерапія» першого (бакалаврського) рівня виявлено посилання в додатковій літературі на російськомовну літературу. Під час проведення практичного заняття продемонстровано навчальний підручник «Клінічна фізіотерапія ОСОБА_3 1984 року, що виданий українським видавництвом «Здоров?я» російською мовою. Розміщення в навчальній кімнаті (на стіні) диплому Асоціації гастроентерологів російської федерації за зайняте призове місце ОСОБА_1 за публікацію наукової роботи (клінічний випадок) 2015 року та ін.

Наказом в.о. ректора Івано-Франківського національного медичного університету № 1695-д від 25.12.2023 року «Про оголошення догани», ОСОБА_1 , асистенту кафедри загальної практики-сімейної медицини та реабілітації, огошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків при проведенні практичних занять з вибірнової дисципліни на ОПП Фізична терапія, ерготерапія. Відсторонено ОСОБА_1 асистенту кафедри загальної практики-сімейної медицини та реабілітації, від проведення занять на ОПП Фізична терапія, ерготерапія, у зв`язку із невідповідністю Ліцензійним вимогам (а.с.7).

Підставою зазначено: За порушення проведення практичного заняття з навчальної дисципліни «Фізична реабілітація при коморбідній патології для студентів 4 курсу 91 групи ОПП Фізична терапія, ерготерапія з використання застарілої російськомовної літератури, враховуючи наявність посилань на російськомовну літературу в Методичних рекомендаціях для вищезазначеної навчальної дисципліни, розроблених асистентом ОСОБА_1 , на підставі скарги студентів 4 курсу 91 групи, відповідно до пояснення асистента кафедри загальної практики-сімейної медицини та реабілітації ОСОБА_1 , Посадової інструкції, за результатами службової перевірки (Акт від 22.12.2023).

З даним наказом ОСОБА_1 ознайомилась 02.01.2024 року (а.с.6).

Звертаючись до суду з позовом та обґрунтовуючи безпідставність застосованого до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, позивач вказував на те, що відповідачем не доведено який саме пункт посадової інструкції нею порушено, та яка саме російськомовна література зазначена в Методичних рекомендаціях для студентів 4 курсу спеціальності 227 «Фізична терапія, ерготерапія» та в яких саме методичних рекомендаціях і в чому полягало порушення проведення практичних занять з навчальної дисципліни, у зв`язку з чим були відсутні підстави для оголошення догани.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до статей 3, 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до вимог ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Порушенням трудової дисципліни може бути невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов`язків, недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку чи умов колективного договору.

Наказ роботодавця про застосування стягнення має містити мотивувальну частину з точним та обґрунтованим характером порушення трудової дисципліни.

Наказ про застосування до працівника стягнення не може містити стягнень, не передбачених ст.147 КЗпП.

Таким чином, законодавець визначив, що підстави притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності повинні бути відображені у відповідному наказі. Такі підстави повинні бути чіткими та обґрунтовані для того, щоб працівнику було зрозуміло за що його притягнуто до відповідальності.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з Правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків. Для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 липня 2019 року у справі № 359/4316/17 та від 30 березня 2020 року у справі № 489/7807/18.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

22 грудня 2023 року на ім?я в.о. ректора Івано-Франківського національного медичного університету надійшов лист МОЗ України №29/38407/2-23, згідно з яким Міністерство охорони здоров`я України просила надати пояснення щодо ситуації, що склалася під час заняття з дисципліни Фізична реабілітація при коморбідній паталогії зі студентами 4 курсу спеціальності 227 Фізична терапія, ерготерапія першого (бакалаврського) рівня, зокрема, щодо неповажного ставлення викладачки до студентів, проведення занять з використанням застарілої, російськомовної (радянської) науково-методичної літератури, орієнтування студентів ІФНМУ на застосування в медичній практиці методів лікування/реабілітації, що не відповідають принципам доказової реабілітації, сучасним стандартам здоров`я, медичної та реабілітаційної допомоги (а.с.58-62).

Згідно з п.2.5, 2.8-2.10 посадової інструкції асистента кафедри загальної практики сімейної медицини та реабілітації від 07 вересня 2022 року, з якою позивачка ознайомлена 08.08.2022 року, асистент кафедри загальної практики-сімейної медицини та реабілітації Університету, впроваджує в навчальний процес сучасні інноваційні методи, формує у студентів навички творчого, самостійного підходу до освоєння теоритичного матеріалу (ділові ігри, дискусії, методи розвивального навчання), застосовує сучасні новітні знання з педагогіки, психології, забезпечує поглиблене вивчення теоритичного матеріалу шляхом практичних і лабораторний занять; постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, наукову кваліфікацію, забезпечувати високий науково-теоретичний і методичний рівень викладання дисципліни, додержується норм педагогічної етики, моралі, поважає гідність осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах (а.с.49-52).

Отже, Позивач була ознайомлений з посадовою Інструкцією від 07.09.2022 року, відповідно до якої викладач має забезпечувати високий рівень викладання.

Як вбачається з методичних вказівок для студентів для проведення практичного заняття №13 з дисципліни Фізична реабілітація при коморбідній патології зі студентами ІV курсу спеціальності 227 Фізична терапія, ерготерапія першого (бакалаврського) рівня, в додатковій літературі є посилання на російськомовну літературу (а.с.53).

Розробником вищезазначеної методичної вказівки є асистент ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані:

постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність;

виконувати освітню програму для досягнення здобувачами освіти передбачених нею результатів навчання;

сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я;

дотримуватися академічної доброчесності та забезпечувати її дотримання здобувачами освіти в освітньому процесі та науковій діяльності;

дотримуватися педагогічної етики;

поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу;

настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства;

формувати у здобувачів освіти усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України;

виховувати у здобувачів освіти повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України та навколишнього природного середовища;

формувати у здобувачів освіти прагнення до взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами;

захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам;

додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що працівники, які виконують виховну функцію, - вчитель, педагог, вихователь - зобов`язані бути людьми високих моральних переконань та бездоганної поведінки.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 30 січня 2018 року у справі № 713/265/15-ц (провадження № 61-135св17), від 16 травня 2018 року у справі № 1519/2-667/11 (провадження № 61-13895св18), від 07 травня 2018 року у справі № 243/8522/17 (провадження № 61-13316св18).

Морально-духовне становлення дітей, учнівської молоді, їх підготовка до активної, творчої, соціально значущої, сповненої особистісного сенсу життєдіяльності є найважливішими складовими розвитку суспільства та держави.

Особи, трудовим обов`язком яких є виховання, повинні бути не тільки висококваліфікованими спеціалістами, а й людьми високої духовності та моральних переконань.

Особистий приклад викладача, його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні впливу на молодь, становлять ту виховну силу, яку не можна замінити підручниками.

Працівник, який виконує виховні функції, повинен постійно дивитися за собою, відчувати, що його поведінка перебуває під контролем тих, кого він виховує, а також суспільства в цілому (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 495/47/18).

Підвищена відповідальність педагогічних працівників обумовлена тим, що вони перебувають в особливих відносинах та виконують специфічні функції, які не обмежуються лише формальним виконанням трудових обов`язків вчителя (педагога, вихователя), а й здійснюють виховну функцію, не властиву іншим категоріям працівників.

Фактичні обставини справи, встановлені судом вказують на те, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани на позивачку накладено на підставі службової перевірки щодо неналежного виконання асистентом кафедри загальної практики-сімейної медицини та реабілітації ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, які визначені посадовою інструкцією.

Посилання позивачки на посадову інструкцію від 2012 року та методичні рекомендації, які позивачка долучила разом із позовною заявою, суд не приймає до уваги, оскільки на час винесення оскаржуваного наказу діяла нова посадова інструкція від 07.09.2022 року, з якою позивачка була ознайомлена.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України).

За правилами ч.1ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ч.1,3ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях позивача наявні ознаки дисциплінарного проступку, за який останню було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, наказ про оголошення догани позивачу прийнятий правомірно та з дотриманням порядку застосування, а тому підстав для його скасування не має.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.147-149 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківського національного медичного університету про визнання протиправним і скасування наказу про оголошення догани відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.06.2024 року.

Суддя Пастернак І.А.