Номер провадження: 22-ц/813/1721/24
Справа № 523/6665/22
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

переглянувши справу №523/6665/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2023 року у складі судді Дяченка В.Г., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 24 червня 2022 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що проживає в квартирі АДРЕСА_1 ; відповідач ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_2 цього ж будинку. До квартири АДРЕСА_2 приєднано коридор загального користування розміром 1,25 м на 1.42 м без дозвільних документів.

Позивач ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди позивачу у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно добудованої стіни у тамбурі (а.с.1-5).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 28 червня 2022 року відкрито провадження у справі (а.с.36-37).

Відповідач ОСОБА_3 відзив не подав.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2023 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті (а.с.64).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2023 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено; зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу за власний рахунок самовільно добудованої стіни у коридорі загального користування/тамбурі; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. (а.с.77-78).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (матеріали перегляду, а.с.22-23).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.83-87).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. ОСОБА_3 набув квартиру АДРЕСА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10 грудня 2020 року. Відображені у технічному паспорті технічні характеристики квартири не містять приєднання до квартири частини коридору загального користування. На час придбання квартири стіна, на яку вказує позивач, вже стояла в коридорі, хто і коли її спорудив не знає. Припис та постанову ДАБК, складені на підставі акту проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, скасовані постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі №420/17263/21 за результатами оскарження ОСОБА_3 Квартира АДРЕСА_2 не зазнала жодної реконструкції та повністю відповідає технічному паспорту та правовстановлюючим документам. ОСОБА_3 не вчиняв жодних дій, які б порушували права ОСОБА_1 чи створювали перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_4 . Справу судом першої інстанції розглянуто за його відсутності без належного повідомлення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 є новим власником квартири АДРЕСА_2 , тому до нього перейшли права та обов`язки попереднього власника, тому ОСОБА_3 є належним відповідачем. Відповідно до Акту №000363 від 06 вересня 2021 року, складеному за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, власник квартири АДРЕСА_3 експлуатує самочинно реконструйовану квартиру не прийняту до експлуатації, чим порушено вимоги частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункт 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13 квітня 2011 року №461. Приміщення загального користування є спільним майном багатоквартирного будинку, розпорядження таким майном здійснюється за згодою всіх. У ОСОБА_3 відсутня проектна документація та документи, які дають право на виконання будівельних робіт та експлуатацію приміщення коридору (а.с.109-112).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири загальною площею 51,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджено Свідоцтом про право власності на житло, виданим 18 серпня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 18 серпня 1993 року №19545.

ОСОБА_3 квартиру загальною площею 75,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , набув у власність на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого 10 грудня 2020 року за реєстровим №7367.

В справі договір купівлі-продажу відсутній, рівно як і інші правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_2 та її власника; в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не заперечує належність йому квартири на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10 грудня 2020 року. В матеріалах за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення наявним є рішення у справі №420/17263/21, де зазначено на підставі наданих у справу доказів, що квартира АДРЕСА_7 зареєстрована на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 10 грудня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 про витребування доказів (документів на квартиру АДРЕСА_2 тощо) не заявляв; суд першої інстанції справу розглянув в порядку заочного розгляду, заяву відповідача про перегляд заочного рішення не задовольнив, як наслідок, в справі наявними є лише ті докази, що додані до позовної заяви.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

В обґрунтування вимог про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання відповідача демонтувати стіну в коридорі/тамбурі, позивач надав Акт від 06 вересня 2021 року №000363, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті (реконструкція квартири АДРЕСА_2 шляхом влаштування тамбуру за рахунок сходової клітини, в тому числі експлуатації об`єкта не прийнятого до експлуатації за адресою: АДРЕСА_6 ). (а.с.6-24).

До заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_3 додав постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду в справі №420/17263/21, якою задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 06 вересня 2021 року, виданий Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_3 ; визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №217/21 від 14 вересня 2021 року, якою притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 9 статті 96 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У справі №420/17263/21 встановлено, що ОСОБА_3 набув квартиру АДРЕСА_2 у власність на підставі договору купівлі-продажу від 10 грудня 2020 року, ніколи не здійснював будь-яких дій з реконструкції та переобладнання квартири, використовує квартиру у стані, який придбав і який відповідає технічному паспорту на квартиру. Постановою ДАБК накладено на ОСОБА_3 штраф за порушення вимог містобудівного законодавства та забов`язано за власні кошти привести квартиру у попередній стан безпідставно, оскільки квартира повністю відповідає технічному паспорту як за загальною площею так і за геометричним розташуванням всіх несучих стін та приміщень, на момент перевірки квартира не зазнала будь-якої реконструкції. Особою, відповідальною за самовільне встановлення між тамбурних дверей є особа, яка здійснила ці дії, а не ОСОБА_3 , який придбав квартиру при існуючих між тамбурних дверях.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив, що жодної реконструкції у квартирі АДРЕСА_2 не здійснював, стіну в коридорі, яку його зобов`язали знести за позовом ОСОБА_1 , не будував, не заперечує проти знесення спірної стіни ОСОБА_1 чи іншими особами, але не за його власний рахунок, так як стіну в загальному коридорі/тамбурі не зводив, на момент купівлі-продажу квартири стіна вже існувала та, відповідно, до певного періоду не створювала для ОСОБА_1 жодних перешкод.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечив, що реконструкції квартири АДРЕСА_2 не відбулося як такої, що стіна в загальному коридорі/тамбурі зведена не ОСОБА_3 до того ж зведена задовго до того, як ОСОБА_3 купив квартиру, проте бажає, щоб стіну зніс саме ОСОБА_3 за власний рахунок, так як він особисто коштів на знесення стіни не має і наразі стіна створює йому перешкоди. ОСОБА_1 не пояснив, чому на протязі багатьох років існування стіни в коридорі/тамбурі та ще до того, як ОСОБА_3 купив квартиру та став сусідом, стіна при попередньому сусідові не створювала йому перешкод.

Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння врегульовано статтею 391 ЦК України, відповідно до положень якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У розумінні даної норми матеріального права власник майна не зобов`язаний доводити неправомірність дій відповідача. Власник має доказати факт існування перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном. Особа, яка створює перешкоди відповідач, має довести правомірний характер своєї поведінки; в такому випадку негаторний позов не підлягає задоволенню.

Існування стіни в коридорі/тамбурі не є спірним, така стіна не передбачена технічною документацією на будинок. Проте, ОСОБА_3 не є особою порушником за вимогами ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_4 , оскільки ОСОБА_3 не вчиняв неправомірних дій, тобто не зводив стіну чи інших перегородок в загальному коридорі.

ОСОБА_3 в судовому порядку в справі №420/17263/21 довів протиправність складення Управлінням ДБАК Одеської міської ради 06 вересня 2021 року Акту №000363 щодо нього як порушника та незаконність винесених припису та постанови органу про притягнення до відповідальності.

Апеляційним судом не встановлено, що ОСОБА_3 перешкоджає ОСОБА_1 чи експлуатуючій будинок організації тощо у знесенні стіни в коридорі/тамбурі, яка існувала до того, як він купив квартиру, та яка не є складовою його квартири.

Докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми у своїй сукупності для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В силу визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог або заперечень.

Неправомірності дій відповідача ОСОБА_3 у створенні перешкод позивачу ОСОБА_1 у здійсненні ним права користування належною ОСОБА_1 квартирою не встановлено. Доказів, достатніх у своїй сукупності для того, що зобов`язати саме ОСОБА_3 за його власний рахунок знести стіну в коридорі/тамбурі, справа не містить.

Правові підстави для задоволення позову у заявлений позивачем спосіб відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2023 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 червня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова