Справа № 214/4899/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

10 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення пред`явленого нею позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фелдеші Анастасія Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №242613, вчинений 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову в порядку ст.152 ЦПК України шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №242613, вчиненого 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості в розмірі 25 335, 00 грн., у виконавчому провадженні ВП № 74232342, що перебуває на виконанні у державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фелдеші Анастасії Миколаївни. Вимоги заяви мотивовано тим, предметом позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення з доходів позивачаНа переконання позивача, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення в майбутньому у випадку ухвалення рішення на її користь, тим самим не зможе забезпечити належного захисту її порушених прав.

06.06.2024 року від представника позивача адвоката Морозова В.Ю. надійшла заява про долучення, в якій він просить долучити до матеріалів справи №214/4899/24 квитанцію про сплату судового збору.

Заяву передано судді Черновій Н.В. 10 червня 2024 року після виходу з лікарняного.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як визначено у ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Дослідженням змісту та вимог позовної заяви встановлено, що предмет спору стосується оскарження виконавчого напису від 27.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №242613, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості в розмірі 25 335, 00 грн.

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фелдеші А.М. від 21.02.2020 року відкрито виконавче провадження №74232342 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що на даний час є всі підстави припускати, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним та оправданим завданнями цивільного судочинства та забезпечуватиме ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, які він має намір захистити при зверненні до суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку. Саме такий вид забезпечення позову просить застосувати позивач, виходячи із характеру спору та змісту пред`явлених позовних вимог.

Обираючи вид забезпечення позову, суд враховує інтереси сторін та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, пред`явленим вимогам, у зв`язку з чим вважає необхідним заяву задовольнити та забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом, виконавче провадження по якому відкрите 21 лютого 2024 року за №74232342 до ухвалення рішення по справі.

Приймаючи рішення про задоволення заяви про забезпечення позову суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену з цього приводу у постанові від 31 травня 2023 року у справі №910/8291/22, де зазначено, що захід забезпечення позову, який полягає у зупиненні стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в цьому випадку до вирішення спору по суті про відповідність / невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду. Такий захід забезпечення позову не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків. Застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса та встановлення заборони на здійснення виконавчих дій є адекватним та ефективним заходом забезпечення позову.

Аналогічна позиція з цього приводу також була раніше висловлена Верховним Судом у постановах від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18, від 25 лютого 2019 року у справі №924/790/18, від 11 жовтня 2019 року у справі №910/4762/19, від 06 квітня 2020 року у справі №203/1491/19, від 30 вересня 2020 року у справі №910/19113/19, від 15 січня 2021 року у справі №914/1939/20.

Підстав, які б визначали необхідність застосування зустрічного забезпечення позову в порядку ст.154 ЦПК України, судом не встановлено, оскільки: 1) застосування заходів зустрічного забезпечення позову за зверненням особи, якою подано заяву про забезпечення позову, є правом суду; 2) заява не містить пропозицій позивача щодо зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст.2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом №242613 від 27.06.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості в розмірі 25 335, 00 грн. в рамках виконавчого провадження ВП №74232342, відкритого 21 лютого 2024 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фелдеші Анастасією Миколаївною до ухвалення рішення по цивільній справі №214/4899/24 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення пред`явленого нею позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фелдеші Анастасія Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали невідкладно направити державному виконавцю Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фелдеші Анастасії Миколаївні для негайного виконання, а позивачу та іншим особам, яких стосуються заходи забезпечення позову для відома.

Попередити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановленому законом.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», , юридична адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9а, офіс 203.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса робочого місця: вул. Мала Житомирська, б. 6/5, м. Київ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фелдеші Анастасія Миколаївна, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, буд.41.

Ухвалу складено та підписано 10 червня 2024 року

Суддя Н.В. Чернова