Єдиний унікальний номер №943/792/24
Провадження № 2-о/943/158/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Коса І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Буської міської ради Золочівського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 через представника адвоката Малиняка В.А. звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт здійснення постійного догляду заявником за рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує постійного догляду згідно медичного висновку ЛКК №248 від 10.04.2024 року, а заявник є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд, покликаючись на те, що заявник проживає разом зі своєю матір`ю по АДРЕСА_1 , яка є особою з інвалідністю ІІІ групи та потребує постійного догляду також через відсутність інших осіб, які за законом мають можливість та зобов`язані здійснювати такий догляд, а вказаний факт необхідний заявнику для отримання відстроки від мобілізації для здійснення вищевказаного догляду за матір`ю.

Ухвалою судді від 15.04.2024 року відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою, розгляд якої постановлено проводити у порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань, які би перешкоджали провадженню у справі, від заявника не надходило.

Заінтересована особа: Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого представника до суду повторно не забезпечила, незважаючи на повідомлення судом про дату, час та місце судового засідання, а жодних клопотань не надходило.

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_3 явку свого представника в судове засідання повторно не забезпечив, незважаючи на повідомлення судом про дату, час та місце судового засідання, а жодних клопотань не надходило.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи із таких мотивів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як убачається із заяви ОСОБА_1 , що предметом розгляду у цій справі є встановлення в порядку окремого провадження факту, що має юридичне значення, зокрема того, що заявник є єдиною особою, який здійснює постійний догляд за матір`ю, яка потребує постійного догляду відповідно до законодавства України.

Однак, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі №283/1199/23 від 05 червня 2024 року, що є обов`язковою для суду в силу приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України, у подібних правовідносинах Суд виснував про те, що судовий порядок встановлення факту, що має юридичне значення, використовується лише у випадку, коли чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку його встановлення. У справі, що переглядається, з метою звільнення з військової служби за сімейними обставинами заявник просить встановити факт, що він є єдиною особою, зайнятою постійним доглядом за своїми родичами, які потребують такого догляду за станом здоров`я.

У цьому контексті Верховний Суд зазначає, що законодавець аналогічним чином унормував позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою постійного догляду у чинному законодавстві про мобілізаційну підготовку та порядок мобілізації. Зокрема, у місцевому органі виконавчої влади перебачено створення комісії із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), яка, з урахуванням наданих районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки матеріалів, складає про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду). Зазначений акт є одним із документів, які надаються військовозобов`язаним до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (п. 9 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 62, додаток 8 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560). Велика Палата Верховного Суду вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України (пункти 107, 116, 117 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21).

Разом із тим, Верховний Суд у цій постанові констатував, що підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залежно від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, є неефективним, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви. Оскільки розгляд цієї заяви віднесено до повноважень інших органів і за законом не підлягає судовому розгляду, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Оскільки провадження у даній справі за заявою ОСОБА_1 раніше вже було відкрито ухвалою суду від 15.04.2024 року, а тому з урахуванням вищевказаного правового висновку Верховного Суду, до вказаних правовідносин на цій стадії провадження у справі підлягають застосуванню норми пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, в силу яких суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, суд на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України приходить до переконання про закриття провадження у справі з роз`ясненням заявнику наслідків закриття провадження у справі, передбачених частиною другою статті 256 ЦПК України, згідно якої у разі закриття закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 186, 187, 223, 247, 255, 256, 259, 260, 261, 263, 293, 294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Буської міської ради Золочівського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено: 18 червня 2024 року.

Суддя І. Б. Кос