Справа 206/1303/24
Провадження 2/206/749/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.

за участю секретаря Погребної А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2024 року представник Акціонерного товариства «Акцент Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. В обгрунтування позову вказує на те, що 26.12.2019 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

АТ "Акцент- Банк " свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 30.11.2023 року відповідач має заборгованість у розмірі 21273,84 грн., яка складається з: 12655,01 грн.- заборгованість за кредитом; 8618,83 грн. заборгованість за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 21273,84 грн. та понесені ним судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

18 квітня 2024 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому останній заперечує проти позову. Зазначає, що позивачем не надано достатньо доказів того, що між первісним кредитором та відповідачем виникли кредитні відносини на умовах, вказаних позивачем. 26.12.2019 року він в одному з магазинів побутових товарів міста Дніпро вирішив придбати телевізор та мобільний телефон. Йому було запропоновано придбати товар у розстрочку на що він погодився. Після заповнення представником банку анкети у ноутбуці було роздруковано документи на споживчий кредит Заяву позичальника ANW2R149, де вказано загальну суму кредиту 21520,80 грн, перелік техніки та послуг, які ним було придбано у магазині, вказано строк кредиту 8 місяців та вказано фіксовану відсоткову ставку 0,12% річних. Представник банку, окрім вищевказаних документів, надав йому банківську карту «А-Банку» та наголосив, що він може використовувати вказану карту при поповненні рахунку через термінали для погашення кредиту за придбаний товар, та може користуватися коштами на картці на умовах отриманого кредиту. Жодних інших умов, процентних ставок та інших умов користування карткою йому не надавалося. Про умови користування кредитними коштами за допомогою картки його було введено в оману, підписи у договорі приєднання до Умов Банку він не ставив. Користувався коштами на умовах, вказаних у кредитному договорі про придбання техніки 0,12% річних. Неодноразово вносив кошти на банківський рахунок для сплати заборгованості за кредитом і ним було внесено приблизно 19000 грн. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

14.05.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній зазначив, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір № б/н від 26.12.2019 року в А-Банку підтвердив під підпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті банку. З розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувався кредитом, а значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг а А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором Оферти. Відповідач користувався карткою банку із встановленим на ній кредитним лімітом. В Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» чітко вказані всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого. Договір був підписаний електронним підписом відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час імісце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 26.12.2019 року ОСОБА_1 подав АТ «Акцент-Банк» (далі- А-Банк) заяву позичальника ANW2R149, згідно із якою позичальник просив надати йому строковий споживчий кредит у сумі 21520,80 грн. на придбання товару у ТОВ «ТЕХНОПОЛІС». Погашення кредиту позичальник мав здійснювати щомісячними платежами, згідно графіку погашення кредиту за договором №ANW2R149, кожного 26 числа кожного місяця у період з 26 січня 2020 по 25 серпня 2020 року.

У цей же день, 26.12.2019 року ОСОБА_1 підписав власноручним підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Зазначена вище анкета-заява не містить умов щодо розміру тіла кредиту (кредитного ліміту), строку дії кредитного договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом.

Згідно із довідкою А-Банку ОСОБА_1 було відкрито рахунок та видано картку зі строком дії до грудня 2024 року ( а.с.13,14).

Крім того, 26.12.2019 року ОСОБА_1 подав та підписав заяву на договірне списання коштів у розмірі 2691,33 грн (регулярний платіж) з відкритого карткового рахунку НОМЕР_1 на поточний рахунок НОМЕР_2 числі кожного місяця, починаючи з 26.01.2020 по 25.08.2020.

Банк вказує на те, що 26.12.2019 року відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту у розмірі 8200,00 грн. на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку.

ОСОБА_1 визнав факт отримання кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом та факт користування цією карткою.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від26.12.2019 року станом на 30.11.2023 року становить 21273,84 грн, яка складається з: 12 655,01 грн - заборгованість за кредитом; 8 618,83 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 7).

Факт надання Банком кредитних коштів на картковий рахунок і факт користування позичальником кредитними коштами підтверджується випискою про рух коштів на картковому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9-12). З цієї виписки встановлено, що відповідач активно користувався кредитним коштами, періодично знімав кредитні кошти, розплачувалася за товар та періодично здійснювала погашення кредиту. За рахунок кредитних коштів здійснювалося також списання щомісячного платежу за споживчим кредитом №ANW2R149 від 26.12.2019.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку А-Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема відсотки.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Умови та правила надання банківських послуг в А-Банку та Паспорт споживчого кредиту, який підписано позичальником 26.12.2019 року (а.с.8, 16-24), як невід`ємні частини спірного договору.

Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 26.12.2019 містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка сааме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в А-Банк, із викладеними в них Тарифами, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (провадження № 14-131 цс19).

Позивач вказує на те, що порядок сплати процентів за користування кредитними коштами визначений також у Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки,процентна ставка та багато іншого, який був також підписаний позичальником 26.12.2019.

Дослідивши вказаний Паспорт споживчого кредиту, судом встановлено,що в Паспорті споживчого кредиту міститься застереження про те, що Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту,та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Що стосується паспорту споживчого кредиту, то суд у даному конкретному випадку враховує висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 (провадження №61-14545сво20).

Так, ОП КЦС зазначила, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони ( сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), та к і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво-або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких підстав, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України.

В Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 26.12.2019 (а.с.15) відсутні умови про встановлення розміру відсотків.

Відповідно до частин 1, 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписами частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками. Отже, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 8618,83 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено укладення договору на таких умовах.

Судом також встановлено, що відповідач дійсно користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою про рух коштів на картковому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9-12). У добровільному порядку відповідач не погасив заборгованість за тілом кредиту, яка станом на 30.11.2023 року становить 12655,01 грн. За таких підстав, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 12655,01грн.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1596 грн. 71 коп.

На підставі ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, 49074 м. Дніпро, вул. Батумська, 11) заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.12.2019 року, яка виникла станом на 30.11.2023 року, у розмірі 12655,01грн ( дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 01 копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, 49074 м. Дніпро, вул. Батумська, 11) суму сплаченого позивачем судового збору,пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1596,71 грн. (одна тисяча п`ятсот дев`яносто шість гривень 71 копійка).

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено і підписано 12.06.2024.

Суддя І.П. Прінь