Справа №639/1842/24
Провадження №2-о/639/80/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту належності документу, -

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся з заявою заявник ОСОБА_1 зазначивши заінтересованою особою Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, та просив встановлення факту належності документу, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Валинській області із заявою про призначення пенсії за віком та надав необхідні документи. Однак, за результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Валинській області йому відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. До страхового стажу не враховано період роботи за записами в трудовій книжці, оскільки прізвище в трудовій книжці записано російською мовою як « ОСОБА_2 », що не відповідає запису у паспорті « ОСОБА_3 ».

Заявник вказує, що допущені помилки в персональних даних та розбіжності між його прізвищем у паспорті та у трудовій книжці перешкоджає в реалізації його права на соціальний захист, у зв`язку з чим необхідно встановити факт належності йому правовстановлюючих документів.

В судове засідання заявник не з`явився, представником заявника адвокатом Нечитайло М.О. подана заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника, заяву підтримала та просила задовольнити.

Представником заінтересованої особи - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області подано заяву про розгляд справи без участі представника, при розгляд справи покладались на розсуд суду.

Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 після досягнення 60-річного віку звернувся 12.12.2023 р. до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із відповідною заявою та документами.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 75 від 13.12.2023 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного стажу роботи. Зазначається, що до страхового стажу не враховано період роботи за записами в трудовій книжці, оскільки вказане прізвище на російській мові ГаврЫш, що не відповідає паспорту ГварИш (а.с. 5).

На титульному аркуші трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заповнена російською мовою 15.05.1979, прізвище, ім`я та по батькові заявника записано « ОСОБА_1 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, (а.с. 11-18).

Статтею 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.11 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах,в установах і організаціях, затв. Постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 ( діяла на час заповнення трудової книжки ОСОБА_1 ) було передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці трудової книжки. Прізвище, імя та по батькові ( повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, ОСОБА_1 (мовою оригіналу) народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №77 від 18.12.1960року та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18.12.1960 року (а.с. 19).

Як вбачається з паспорту громадянина України ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , данні заявника записані російською як « ОСОБА_1 , 24 ноября 1960 года» (а.с.8-10).

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , на ім`я « ОСОБА_4 », дата заповнення 15.05.1979 на 2 та 3 аркуші внесені відомості російською мовою: «Совхоз им. Челюскинцы Принят на работу в качестве рабочено отд №1, Пр. №36-к от 15.05.79 г.; 2.11.1979 Уволен о работы в свзяи с уходом в ряды ОСОБА_5 . №41-к от 2.11.1979 г.; 9.11.1979 Служба в рядах СА в/б НУ №7751097; 23.11.1981 Демобилизован в запас; 5.01.1982 Принят на работу в качестве механізатора Пр. №1-к от 3.01.1982 г.; 20.08.1992 Уволен из савхоза по собственному желанию Пр.№58-к от 20.08.92 г.» (а.с. 11).

Зазначені дані підтверджуються копією архівного витягу №2623/125, за підписом секретаря Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, виданого 13.07.2022 на ім`я ОСОБА_6 (а.с. 22), довідкою №1260 від 12.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 25).

08.05.2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Транспортно-будівельна компанія «СІТІ-БУД» (останнє місце роботи з трудовою книжкою) з заявою про виправлення описки на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 , зазначивши ПІБ українською мовою як « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 » (а.с. 54).

Відповідно до повідомлення ТОВ «Транспортно-будівельна компанія «СІТІ-БУД» вих. №080524 від 08.05.2024, ОСОБА_1 дійсно працював на підприємстві з 04.05.2023 року по 23.05.2023 року. Відповідно до його трудової книжки ТОВ «Транспортно-будівельна компанія «СІТІ-БУД» є його останнім місцем роботи. На даний момент виправити описку в його трудовій книжці немає можливості, оскільки не є працівником (а.с. 55).

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція), визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін.

Пунктом 2.13. Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. У пункті 26 наведеного вище Порядку визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Разом з тим, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.п.1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

В даному випадку, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , правовстановлюючого документу, а саме - трудової книжки НОМЕР_1 , оформленої 15.05.1979 року на ім`я « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки зазначений документ відрізняється від паспортних даних заявника лише написанням букви, при цьому всі інші дані заявника співпадають.

Встановлення зазначеного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дані трудової книжки можуть використовуватись за наявності передбачених законом умов для підтвердження трудового стажу.

Отже суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 247, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту належності документу - задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_1 , оформлена 15.05.1979 року на ім`я « ОСОБА_1 », дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_1 ) народження, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, , місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22В.

Повний текст рішення складено 10.06.2024.

Суддя С.О. Рубіжний