Справа №463/922/24
Провадження №2/463/768/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання Косопуд М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом,-

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом за змістом якого просить стягнути з відповідачу компенсацію за невчасне виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду та інфляційні втрати в загальній сумі в розмірі 114 903, 63 гривні та витрат на правничу допомогу.

Позов мотивує тим, що 25 жовтня 2007 року приблизно о 23 год. біля будинку АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 наніс йому удар своєю ногою в праву ногу, внаслідок чого спричинив йому закритий уламковий перелом нижньої третини обох кісток правої гомілки, синяки на правій гомілці в нижній третині. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №891/2007 від 30.10.07. у позивача виявлено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Протиправними діями відповідача ОСОБА_2 , позивачу заподіяна моральна шкода розмірі 43 528,00 грн., що підтверджується рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 23.06.2014 р.

26 травня 2015 р. Личаківський районний суд м. Львова вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду з врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних в сумі 62854,77 грн. за період з 1 листопада 2007 р. по 28 лютого 2015 р.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 02 березня 2023 року суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану каліцтвом в розмірі 62 897,96 грн (шістдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто сім гривень дев`яносто шість копійок), що включає в себе 3% річних у розмірі 8 923,24 грн та заборгованість з урахуванням середнього індексу інфляції у розмірі 53 974,72 грн, за період з 1 березня 2015 р. по 31 грудня 2021 р.

Оскільки відповідач досі не виконав вказані рішення суду, керуючись вимогами ст. 625 ЦК України просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його компенсацію за невчасне виконання грошового зобов`язання та інфляційні втрати в загальній сумі в розмірі 114 903, 63 гривні та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою судді від 08 лютого 2024 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав.

Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу за відсутності учасників процесу, ухваливши заочне рішення.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 червня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вирішено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 528,00 грн моральної шкоди, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 26 травня 2015 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, вирішено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 62 854,77 грн боргу (а.с.15).

2 березня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 62 897, 96 грн. за період з 1 березня 2015 року по 31 грудня 2021 року. Також суд стягнув судові витрати в сумі 10 000, 00 грн.

Відповідно до ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

18 травня 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62085445 на підставі виконавчого листа №2/463/921/15 від 26 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 62 854,77 грн (а.с.19) та постанову про відкриття виконавчого провадження №62085223 на підставі виконавчого листа №2/463/942/14 виданого 11 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 43 528,00 грн (а.с.17).

Як вбачається із матеріалів справи та змісту позову відповідач не виконав грошових зобов`язань перед позивачем, що виникли на підставі наведених вище рішень суду, що відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач жодних доказів на спростування вимог позивача не надав та не підтвердив факт повернення позивачу коштів.

Окрім цього, відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Мотивуючи позовні вимоги, позивачем надано розрахунок інфляційних втрат і 3% річних від суми грошових зобов`язань, що в загальному розмірі становить 114 903, 63 гривні, які відповідач не оспорив, альтернативних розрахунків суду не надав.

Отже, виходячи із положень ч.2 ст.625 ЦК України з врахуванням наданих доказів, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та втрат з урахуванням середнього індексу інфляції в загальному розмірі 114 903, 63 грн.

Окрім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, які складаються з 1211,20 гривень судового збору, оскільки позивач від сплати такого звільнений на підставі пункту шостого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, задоволення позовних вимог, співмірність понесених витрат із ціною позову, значення справи для позивача, вимоги розумності і справедливості, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, в розмірі 3000 грн. Зазначений розмір витрат на правову допомогу суд вважає належним та співмірним із характером правовідносин та складністю справи.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, суд,-

ухвалив:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 3% річних та інфляційні втрати в загальній сумі в розмірі 114 903, 63 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).

Дата складання рішення суду -30 травня 2024 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Г.Б. Жовнір