справа № 1309/9469/12
УХВАЛА

12 червня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження,

встановив:

ОСОБА_1 07.06.2024 року звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.447 ЦПК України, в якій просиввизнати незаконними дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження №74044194 від 27.05.2024 року; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №74044194 від 27.05.2024 року; накласти штраф на посадових осіб Залізничного ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) за фактом довго триваючого навмисного невиконання судового рішення у справі №1309/9469/12.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», заяви (подання) мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями, зокрема ЦПК України.

Оскільки ст.448 ЦПК України не передбачено наслідків недотримання закону при подачі скарги на бездіяльність державного виконавця, суд виходить з ч.9 ст.10 ЦПК України, відповідно до якої, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому судом застосовуються положення ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Разом з тим, ОСОБА_1 до суду подано скаргу з додатками лише в одному екземплярі, при цьому до скарги додано докази її надіслання (надання) боржнику та державному виконавцю на підставі ст.183 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 року у справі №569/13154/20 зазначив, що відповідно до розділу VII ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень це окремий вид судового провадження, який передбачає окремий процесуальний режим розгляду справи. Дії щодо направлення процесуальних документів вчиняє суд. Крім того, виконання судових рішень є завершальною стадією судового процесу. Саме такий принцип застосовує Європейський суд з прав людини у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень невід`ємна частина судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи. А тому вимоги частини другої статті 183 Розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_1 подана без додержання вимог, передбачених ч.1 ст.177 ЦПК України.

Таким чином, стягувачу ОСОБА_1 необхідно надати копії скарги з додатками відповідно до кількості учасників справи.

Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Всупереч зазначеним вимогам процесуального закону, ОСОБА_1 зазначаючи у скарзі, що отримав оскаржувану постанову поштовим зв`язком 03.06.2024 року не додав доказів на підтвердження вказаних обставин, що унеможливлює з`ясування судом дотримання стягувачем строків звернення до суду.

Згідно ч.1 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Разом з тим, подана ОСОБА_1 скарга не відповідає вимогам ст.450 ЦПК України, оскільки Вільна професійна спілка інженерно-технічних працівників ДАП «Львівські авіалінії» зазначена у статусі третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що скарга на постанову державного виконавця не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати стягувачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків скарги.

Керуючись ст.175, 177, 185, 259-261, 448 ЦПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження, залишити без руху.

Стягувач має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, усунути недоліки скарги, в противному випадку така вважатиметься неподаною і буде повернута стягувачу.

Ухвала оскарженню не підлягаєта набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний