У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2024 Справа №607/13257/24 Провадження №2-н/607/1621/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномістбуд Холдинг» заборгованості по заробітній платі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ТОВ «Техномістбуд Холдинг» заборгованості із виплати заробітної плати в розмірі 3486,61 грн.

В силу вимог ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно з вимогами п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

В силу вимог ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник не виплачує йому заробітну плату, що підтверджується розрахунковим листком за №7 від 14 червня 2024 року.

На підтвердження вказаних обставин заявником долучено документ, який є фотокопією розрахункового листка за листопад 2018 року. Разом з тим, вказаний документ не містить печатки юридичної особи, від імені якої він виданий, та не є належним доказом, який би безспірно доводив наявність факту нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_1 суми заробітної плати.

Таким чином, суд не приймає до уваги вказаний доказ, так як він є недопустимий та доходить висновку, що до заяви не додані докази на обґрунтування та підтвердження розміру заявлених заявником до стягнення сум.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи те, що, заявником подано заяву про видачу судового наказу з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід відмовити у видачі судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномістбуд Холдинг» заборгованості із виплати заробітної плати.

Положеннями частини 1 статті 166 ЦПК України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного та керуючись статтями 161, 163, 165, 166, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномістбуд Холдинг» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу в даному випадку не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до безпосередньо Тернопільського апеляційного суду.

Суддя В. Л. Дзюбич