Провадження № 2/638/4632/24
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю.

Перевіривши матеріали позову, суд дійшов наступного висновку.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.42 Постанови № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що нерухоме майно квартира, щодо якої виник спір про визнання її особистою приватною власністю, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд дійшов висновку, що справа належить до виключної підсудності Лозівського міськрайонного суду Харківської області, а тому не може бути прийнята до розгляду Дзержинським районним судом м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 1, 2 ст. 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про передачу справи до Лозівського міськрайонного суду Харківської області за підсудністю.

Керуючись ст. 27, 31, 32, 259-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю - передати за підсудністю до Лозівського міськрайонного суду Харківської області за підсудністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.П. Латка