Справа № 729/677/24
2/729/268/24 р.

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Демченко Л.М.,

за участю секретарки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати, ОСОБА_5 , яка була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 , яку мати успадкувала, але не оформила своїх спадкових прав після смерті тітки ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В домоволодінні, розташованому по АДРЕСА_2 станом на 15.04.1991 проживали ОСОБА_7 (яка після реєстрації шлюбу 19.11.1997 змінила прізвище на ОСОБА_8 ) голова колгоспного двору та ОСОБА_9 , її співмешканець. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 , спадщину після його смерті фактично прийняла дружина ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після її смерті фактично прийняли спадкоємці за заповітом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . 25.11.1986 ОСОБА_6 склала заповіт, в якому все своє майно заповіла племінникам: їх матері ОСОБА_5 та дядьку ОСОБА_4 . Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31.12.2008 за ОСОБА_4 визнано право власності на частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 . Їх мати ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Вони прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , подавши заяви до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матюхової Т.П.. Однак, отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку неможливо, так як право власності на частину не зареєстроване.Тому позивачі просять визнати за ними право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 , по частині за кожним.

Позивачі в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подали заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с. 48).

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.50).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Судом встановлено, що в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в АДРЕСА_2 станом на 05.04.1991 року проживали: ОСОБА_7 голова двору; ОСОБА_9 співмешканець (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві

сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР).

Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в житловому будинку по АДРЕСА_2 мали право на частку у майні, по частині за кожним.

Після реєстрації шлюбу 19.11.1997 з ОСОБА_9 ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що вбачається із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.16).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Відповідно до статті 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

На день смерті ОСОБА_9 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 , разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_6 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою. Спадщину після його смерті в розумінні ст. 549 ЦК УРСР прийняла його дружина, ОСОБА_6 , яка проживали разом із спадкодавцем на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Осокорівського старостинського округу від 14.03.2024 (а.с. 23).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 та частину будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Горбачівської сільської ради народних депутатів Бобровицького району Чернігівської області 25.11.1986 року, в якому все своє майно заповіла племінникам: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.20).

Згідно рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31.12.2008, за ОСОБА_4 визнано право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 (а.с.28, 29).

Мати позивачів в справі, ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті тітки, але за життя не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Позивачі в справі прийняли спадщину після смерті матері, подавши заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мартюхової Т.П.

У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на частину житлового будинку, постановами від 13.02.2024 позивачам в справі було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 (а.с. 38, 39).

Як вбачається із технічного паспорту та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, право власності на частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 не зареєстроване (а.с.30 - 36).

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи те, що спадкодавиця ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину після смерті своєї тітки померла, спадкоємцями за законом, які прийняла спадщину є її діти, позивачі в справі, які не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, так як відсутні правовстановлюючі документи і єдиними шляхом реалізації їх права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивачів про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 200, 258,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 346, 1216 , 1261, 1268 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 53,6 кв. м., житловою площею 21, 5 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 по праву спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину за заповітом, але не оформила своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину за законом, але не оформила спадкових прав після смерті чоловіка, ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , по частині за кожним.

Найменування сторін: позивачі: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_4 ); відповідач - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М.Демченко