Справа № 464/688/24
пр.№ 2/464/680/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Шманько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» (АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 371 309,62 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 04.02.2022 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №2891925-831 про надання кредиту готівкою на власні потреби, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» у розмірі 199 939,40 грн., шляхом перерахування на його поточний рахунок в АТ «Таскомбанк», строком на 60 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% щомісячно.Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, порушив зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що станом на 24.01.2024 становить 371 309,62 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у прохальній частині позовної заяви представник позивача ОСОБА_2 просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзиву на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Судом встановлено, що 04.02.2022 відповідач ОСОБА_1 підписав заяву-анкету на оформлення банківських продуктів. Підписуючи таку заяву-анкету відповідач просив Банк: надати йому послуги/продукти на умовах та в порядку, передбаченому в цій Заяві-анкеті та в договірних документах, що підписуються для оформлення відповідних послуг/продуктів; укласти з ним договори на оформлення відповідних банківських продуктів/послуг; здійснювати кредитування на загальних умовах кредитування, що погоджені з ним та зазначені в договірних документах. Поданням та підписанням цієї Заяви-анкети відповідач вказав, що розуміє та погоджується з тим, що після отримання цієї Заяви-анкети Банк розглядає питання щодо надання йому послуг, в тому числі з оформлення кредитних продуктів, у відповідності до його кредитної історії, платоспроможності та параметрів відповідних Банківських продуктів/послуг, а також те, що Банк має право повністю або частково відмовитись від надання йому послуг, в тому числі з оформлення кредитних продуктів в межах бажаної суми кредиту, зазначеної в цій Заяві-анкеті, та Банк може надати йому Кредит у меншій сумі або на інший строк.

04.02.2022 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №2891925-831 про надання споживчого кредиту, відповідно до якої сума кредиту становить 190 600 грн. (без комісії за надання кредиту) строком кредитування на 60 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9 % щомісячно. Надання кредиту здійснюється шляхом виплати кредитних коштів у сумі, визначеній в п. 1.2.2 договору на власні потреби у сумі 199939,40 грн. шляхом перерахування на його поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк».

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 , меморіальним ордером №867211494 від 04.02.2022.

Також відповідачем ОСОБА_1 підписано додаток №1 до Заяви-договору №2891925-831 про надання споживчого, що містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за заявою-договором від 04.02.2022 заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 24.01.2024 становить 371 309,62 грн., з яких: 203 520,96 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21,48 грн. заборгованість за відсотками (в тому числі простроченим), 167 767,18 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідно до графіку погашення кредиту не виконані в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що відповідач порушив умови договору, з останнього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за заявою-договором №368871-804 про надання споживчого кредиту від 04.02.2022 у розмірі 203 542,44 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту та відсотками, яка підтверджується банківською випискою за особовим рахунком, розрахунком заборгованості та не спростована відповідачем.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за комісією судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

У статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» наведено визначення термінів, які вживаються в цьому Законі, зокрема: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту (це сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит) та загальних витрат за споживчим кредитом (це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту); споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту (стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Національного банку України від 08 червня 2017 року № 49, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №766/8096/20, встановивши в кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 2,4 % від суми кредиту щомісячно, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позивачу, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи, зокрема розмір кредиту та процентів, вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови підпункту «б» пункту 1 кредитного договору щодо сплати позичальником на користь банку комісійної винагороди за обслуговування кредиту є несправедливими.

Крім цього, згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

Разом з тим, п. 1.4 розділу 1 заяви-договору №2891925-831 про споживчого кредиту від 04.02.2022 передбачено сплату позичальником банку щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 4,9 % щомісячно.

Встановивши в договорі сплату комісії за обслуговування кредиту в розмірі 4,9 % від суми кредиту, що складає 9 797,03 грн. щомісячно, позивач АТ «Таскомбанк» не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачу ОСОБА_3 , а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи, зокрема розмір кредиту, вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Зокрема, відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту, загальний розмір комісії за обслуговування кредиту (587 821,80 грн.) перевищує розмір кредиту, отриманого відповідачем ОСОБА_1 для власних потреб (199939,40 грн.).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення комісії в розмірі 167 767,18 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 052,71 грн., що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 141, 247, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Петлюри, 30) заборгованість за заявою-договором №2891925-831 про надання споживчого кредиту від 04.02.2022 у розмірі 203 542 (двісті три тисячі п`ятсот сорок дві) гривні 44 (сорок чотири) копійки.

У задоволенні іншої частини позовної вимоги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Петлюри, 30) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 052 (три тисячі п`ятдесят дві) гривні 71 (сімдесят одна) копійка.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.