Справа № 541/4432/23
Номер провадження 2/541/222/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 червня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря - Ніколаєнко М.В.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Смірнова С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

в с т а н о в и в:

19 грудня 2023 року представник Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України ( далі ДП Ліси України) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що у постійному користуванні ДП Ліси України перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0343 площею 0,9 га з цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг. Відповідно до плану лісонасаджень Гоголівського лісництва ДП «Миргородський лісгосп» (нині - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України») зазначена земельна ділянка розташована в кварталі 158 виділ 6 Гоголівського лісництва та межує із водосховищем «Ісово», яке розташоване за межами с. Трудолюб Миргородської територіальної громади. Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 04.01.2023 № 204 за Філією «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» закріплено майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 04.01.2023 № 19 «Про затвердження передавального акту державного підприємства «Миргородське лісове господарство». 19 квітня 2023 року приблизно о 15 год. 40 хв. головним лісничим Філії «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ОСОБА_3 виявлено незаконну рубку 47 дерев породи верба неподалік села Шахворостівка, Миргородської ОТГ в кварталі 158 виділ 6 Гоголівського лісництва Філії «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Також, в даному виділі виявлено незаконно розміщені споруди, а саме: альтанки - 2 шт., вагончик та вбиральня. Про даний факт було сповіщено Миргородський РВП ГУНП в Полтавській області. 20.04.2023 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Також, постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 21.04.2023 року Філію «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000460 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367, ч.1 ст.246 КК України. Відповідно до даних досудового розслідування 04 липня 2022 року між Миргородською міською радою, в особі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладений договір врегулювання правовідносин, пов`язаних з тимчасовим зайняттям земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом без правовстановлюючих документів № 14 на земельну ділянку з розташованим на ній водним об`єктом водосховище «ІСОВО» площею 52,4020 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Миргородський район, територія колишньої Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Даним договором сторони врегульовували їх правовідносини щодо тимчасового зайняття ОСОБА_2 земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом водосховище «ІСОВО», без правовстановлюючих документів. Окрім цього, відповідно до витягу з рішення 21 сесії 8 скликання Миргородської міської ради Полтавської області №147 від 07.07.2022 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом «ІСОВО» орієнтовною площею 43,9000 га, що розташована на території Миргородської територіальної громади Миргородського району Полтавської області (колишня територія Шахворостівської сільської ради), з цільовим призначенням - 10.07 для рибогосподарських потреб, з метою підготовки лоту для проведення земельних торгів. Проблема самовільного зайняття спірної земельної ділянки, яка призначена виключно для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, відповідачем шляхом розміщення на ній тимчасових споруд на день звернення з позовом не вирішена, оскільки враховуючи пояснення ОСОБА_2 ,. дані ним в рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, останній у добровільному порядку прибирати самовільно встановлені тимчасові споруди відмовляється, посилаючись на відсутність межових знаків. Станом на час подачі даної позовної заяви на земельній ділянці з кадастровим номером :00:003:0343 розміщені дерев`яний будинок з альтанкою та гойдалкою, які обгороджені парканом, вбиральня, чотири окремо розміщені альтанки, а також будівельні матеріали. З огляду на вищезазначене, позивач прохав усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом звільнення її від всіх самовільно розміщених споруд (дерев`яний будинок з альтанкою та гойдалкою, які обгороджені парканом, вбиральня, чотири окремо розміщені дерев`яні альтанки) та будівельних матеріалів за власний рахунок, а також стягнути з відповідача судові витрати

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 20 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 148).

Відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву не скористався.

Представник позивача в судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Смірнов С.І. позовні вимоги заперечили, зауважили, що постійне користування позивачем спірною земельною ділянкою не ґрунтується на законі, адже не враховує вимоги ст. 60 ЗК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у постійному користуванні ДП Ліси України перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0343 площею 0,9 га з цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав (а.с.61-62). З відповідного Витягу вбачається, що місцезнаходження відповідної ділянки являється Полтавська область, Миргородський район, Шахворостівська с/р.

Відомості про дану земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру (с.с.64-67).

Конфігурація земельної ділянки :00:003:0343 з відомостей Державного земельного кадастру (а.с.65) відповідає схемі лісонасаджень в кварталі 158, позначеного в Плані лісонасаджень Гоголівського лісництва ДП «Миргородський лісгосп» (позначено на південній частині від водойми) (а.с.60).

На відповідній ділянці, 12 липня 2023 року комісією у складі головного лісничого філії «Миргородське лісове господарство» ДП «Ліси України» С. Виборного, провідного юрисконсульта філії «Миргородське лісове господарство» ДП «Ліси України» М. Данильченка та помічника лісничого Гоголівського лісництва Л. Завадко було проведено огляд земельної ділянки :00:003:0343. Під час обстеження якої виявлено встановлення тимчасових споруд: вагончин 1 штука, дерев`яна альтанка 1 штука, дерев`яна колиска 1 штука обтягнуті земельною сіткою; окремо розташовані дерев`яні альтанки - з штуки; дерев`яна альтанка недобудована 1 штука; дерев`яний туалет 1 штука, що зафіксовано актом обстеження (а.с.68).

Обставини розміщення відповідних об`єктів, були предметом дослідження під час досудового розслідування кримінального провадження №0000460, котре здійснюється Миргородським РВП ГУНП в Полтавській області.

В рамках відповідного провадження слідчим було проведено огляд земельної ділянки :00:003:0343, в ході якої виявлено в тому числі і вищезазначені тимчасові споруди. До протоколу огляду долучено фототаблицю (а.с.122-143).

В ході досудового розслідування було відібрано пояснення від ОСОБА_2 , котрий підтвердив розміщення ним тимчасових споруд вздовж берега Водосховища «Ісово», орендарем якого він являється на підставі Договору врегулювання правовідносин, пов`язаних з тимчасовим зайняттям земельної ділянки з розташованій на ній водним об`єктом без правовстановлюючих документів № 14 від 04.07.2022 року (114-116,117).

До матеріалів справи долучено копію Договору врегулювання правовідносин, пов`язаних з тимчасовим зайняттям земельної ділянки з розташованій на ній водним об`єктом без правовстановлюючих документів № 14 від 04.07.2022 року, за умовами якого сторони врегульовують їх правовідносини щодо тимчасового зайняття Користувачем (згідно договору - ОСОБА_2 ). без правовстановлюючих документів земельної ділянки з розташованому на ній водним об`єктом водосховище «ІСОВО» площею 50,4020 га, що знаходиться за адресою Полтавська область, Миргородської район, територія колишньої Шахворостівської сільської ради та належить Миргородській міській територіальній громаді (Розділ 1 Договору).

В ході судового розгляду ОСОБА_2 підтвердив, що ним здійснювалася діяльність з приводу облаштування водосховища «Ісово». Зазначив, що вже після встановлення тимчасових споруд було виявлено, зайняття частини ділянки :00:003:0343. Будь-які межові знаки даної земельної ділянки відсутні.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

За змістом ч.1 ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Статтею 41 Конституції України та статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316 317 319 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю.

Таким чином, відповідачем за негаторним позовом є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю, а підставою мають слугувати посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

В ході судового засідання представник позивача зауважив, що неправомірні дії ОСОБА_2 по зайняттю земельної ділянки тимчасовими спорудами перешкоджають позивачу у здійсненні лісового господарства, зокрема лісозаготівлі та закладенні нових насаджень.

Зважаючи на призначення відповідної земельної ділянки, суд вважає, що позивач цілком обґрунтовано може розраховувати на використання її у своїй діяльності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив можливість переміщення відповідних споруд з земельної ділянки позивача, хоча і вказував, що це створюватиме йому перешкоди у користуванні земельної ділянки переданої йому в користування без правовстановлюючих документів (з розміщеним на ній водним об`єктом).

Зважаючи на доведення факту зайняття земельної ділянки тимчасовими спорудами, котрі перешкоджають позивачу здійснювати його діяльність, суд вважає що права позивача підлягають судовому захисту.

Доводи сторони відповідача про неправомірне виникнення у позивача майнових прав на відповідну земельну ділянку, суд сприймає критично, з огляду на те, що встановлення таких порушень виходить за межі позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

При розподілі судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2684,00. грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, що складають 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 141, 258, 263, 264, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування земельною ділянкою.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 , усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :00:003:0343, шляхом звільнення її від самовільно розміщених споруд (дерев`яний будинок з альтанкою та гойдалкою, які обгорожені парканом, вбиральня, чотири окремо розміщені дерев`яні альтанки) та будівельних матеріалів за власний рахунок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 , на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, IBAN UA № 0054139) в АТ «Державно експертно-імпортний банку України» судовий збір в розмірі 2684 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 з дня виготовлення повного тексту рішення суду днів Полтавського апеляційного суду

Повний текст рішення виготовлено 17 червня 2024 року.

Суддя О. А. Городівський