КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер судової справи 367/2396/17
номер провадження 22-з/824/660/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду
цивільних справ:
головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» - Васюка Миколи Миколайовича
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державне підприємство «Сетам», приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук Інна Василівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», ОСОБА_3 , -
18.03.2024 року Київським апеляційним судом винесено постанову якою апеляційні скарги представника товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» - Васюка Миколи Миколайовича, представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Анни Колесник на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2023 року - задоволено.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2023 року - скасовано, відмовлено у вимогах скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державне підприємство «Сетам», приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук Інна Василівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», ОСОБА_3 .
Заявник звернувся з вимогою про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн, мотивуючи вимоги тим, що в апеляційній скарзі, ТОВ «Аверс-Сіті» повідомляло суд, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу буде складати 20 000,00 грн. Вказувало, що витрати на правничу допомогу, згідно Договору є доведеними, про це надано відповідні документи долучені до заяви, витрати підлягають стягненню в судовому порядку з ОСОБА_1 .
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся з запереченнями на заяву. Вказував, що виконавче провадження виникло через невиконання ТОВ «АВЕРС- СІТІ» взятих на себе зобов`язань перед своїм кредитором - ОСОБА_3 . Спір у справі виник не з вини ОСОБА_1 , а з вини ТОВ «АВЕРС-СІТІ», яка полягає в затримці передачі ОСОБА_1 проінвестованої ним Квартири АДРЕСА_1 . Оскаржена ухвала жодним чином не порушувала та не порушує прав та законних інтересів ТОВ «АВЕРС-СІТІ», що вказує на те, що подання апеляційної скарги та всі понесені у зв`язку з цим судові витрати на професійну правничу допомогу не були об`єктивно необхідними та обґрунтованими. Подання апеляційної скарги та всі понесені ТОВ «АВЕРС-СІТІ» були зумовлені виключно недобросовісною поведінкою останнього, а також його бездіяльністю під час розгляду справи № 367/2396/17 в суді першої інстанції. Окремо наголошував, що заявлений ТОВ «АВЕРС-СІТІ» розмір судових витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, недоведеним та неспівмірним незначній складності справи.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та день розгляду справи повідомлялись належним чином.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи заяви, доходить висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Вказаний порядок та строки заявником дотримані.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Судом встановлено, що правова допомога у справі надавалась.
На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги, ТОВ «Аверс- Сіті» надано наступні документи:
1) Договір № 138 про надання правової допомоги від 01.03.2022;
2) Додаток № 19 від 03.01.2024 до Договору № 138 про надання правової допомоги від 01.03.2022;
3) Акт наданих послуг від 21.03.2024 згідно Договору № 138 про надання правової допомоги від 01.03.2022; 4) Звіт про обсяг наданих послуг від 21.03.2024 згідно Договору № 138 про надання правової допомоги від 01.03.2022 р.
Сума стягнення складає 20 000 грн.
Водночас, представник ТОВ «Аверс-Сіті» - Васюк М.М. звертаючись з апеляційною скаргою, посилався на те, що не враховано обставини, викладені у справі 367/2517/16-ц щодо відсутності прав інвесторів та правомірність арешту майна ТОВ «Аверс-Сіті». Вказував і на те, що 29.06.2016 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6388/15-ц було визнано мирову угоду між ТОВ «Аверс-Сіті» та ОСОБА_1 05.07.2017 р., ухвалою Апеляційного суду Київської області у справі № 367/6388/15-ц було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , скасовано ухвалу від 29.06.2016 та направлено справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Таким чином, у ОСОБА_1 немає жодного правовстановлюючого документа ані попереднього договору, ані будь-якого іншого інвестиційного договору з ТОВ «Аверс- Сіті» щодо квартири АДРЕСА_1 . На думку ТОВ «Аверс-Сіті», ОСОБА_1 було обрано неправильний та неефективний спосіб захисту при зверненні до суду з позовної заявою про визнання права власності та зі скаргою на дії державного виконавця про скасування постанови від 03.03.2016 р. З метою захисту порушеного права ОСОБА_1 мав би звернутись до адміністративного суду в порядку ст. 287 КАС України. Крім того, ОСОБА_1 пропущено строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця, а останній не підлягає поновленню в судовому порядку.
Скасовуючи судове рішення, апеляційний суд вказував, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, що виключає його право на звернення до суду зі скаргою. Отже, у разі якщо особа вважає, що майно належить їй вона має право звернутися із позовом до суду.
Саме з цих підстав скасовано рішення суду, отже, доводи апеляційної скарги враховані апеляційним судом частково, а тому, з урахуванням співмірності, стягненню підлягає 10 000 грн.
Доводи заперечень щодо виникнення спору через винні дії ТОВ «Аверс-Сіті», апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки необґрунтованість дії не встановлена судовим рішенням.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вказує, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи на суму 10 000 грн, вказані витрати є співмірними із складністю справи та виконаною роботою, а відтак, доходить висновку щодо наявності підстав для їх стягнення.
Керуючись ст. 246, 270 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву задовольнити частково.
Додаткову постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Головуючий: Судді: