Провадження № 2/748/446/24
Єдиний унікальний № 748/1253/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2024 рокум. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Кухти В.О.,
секретар Крошка І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
14.03.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач мотивує свої вимоги тим, що вона, ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2015 р. до 16.11.2016 р. Від спільного проживання у сторін по справі народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що ще з серпня 2016 р. між подружжям ОСОБА_4 припинилися сімейні відносини і з того часу по даний момент відповідач не цікавиться та не приймає участі у житті дитини, не зустрічається з нею, не підтримує жодних стосунів. 24.09.2016 р. відповідач звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є його біологічною дитиною. З цього часу ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по час, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства». Дитина не отримує від батька жодного подарунку на дні народження, жодної речі, в якій відчуває потребу. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться її здоров`ям, не відвідував і не відвідує дитину вдома. 23.02.2017 р. приватним нотаріусом Чернігівським міським нотаріальним округом Реус Р.В. було посвідчено нотаріальну заяву ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за № 789, де відповідно за цією заявою відповідач добровільно і безумовно повідомив, що відмовляється від батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та висловився про погодження позбавлення батьківських прав щодо свого сина. Згодом, 10.04.2017 р. Новозаводська районна рада у м. Чернігові своїм рішенням № 71 затвердила висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте на той час ОСОБА_1 вирішила, що відповідач одумається і змінить своє ставлення до сина та наповнить його увагою батька та участю у вихованні, тому передумала звертатися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав у 2017 р. Однак, цього не сталося і відношення відповідача до сина жодним чином не змінилося. Все вищезазначене свідчить виключно про те, що відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і в подальшому їх виконувати не бажає, а тому позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду задля позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 18.03.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого засідання.
Підготовче засідання відкладено на 15.05.2024 р. у зв`язку із повторним викликом відповідача.
Ухвалою суду від 15.05.2024 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовну заяву ОСОБА_5 підтримує в повному обсязі і просить задовольнити з мотивів вказаних в ній.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
Третя особа - Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області надали суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просили розглядати справу без участі їх представника та у разі винесення рішення по справі також просили врахувати висновок органу опіки та піклування Прилуцької міської ради та виключно інтереси дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «батько» зазначений - ОСОБА_2 , в графі «мати» зазначена - ОСОБА_6 , що підтверджується копією Свідоцтвом про народження, Серії НОМЕР_1 , актовий запис № 07. (а.с.5).
Із наданої копії позовної заяви про розірвання шлюбу від 24.09.2016 р., де позивачем був ОСОБА_2 , а відповідачем ОСОБА_6 , встановлено, що другий абзац вищезгаданої позовної заяви викладений наступним чином: «Від шлюбу ми маємо одну неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копію свідоцтва про народження додаю), біологічним батьком якого я не являються». (а.с.6)
Згідно із копією Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.11.2016 р., встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано. (а.с.3)
Відповідно до Свідоцтва про шлюб, Серії НОМЕР_2 , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 1033, встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_8 » у зв`язку із укладенням шлюбу з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.4)
Згідно із довідкою № 18 від 27.02.2024 р. наданою Чернігівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 14 Чернігівської міської ради Чернігівської області, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчався в 3-А класі Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14. Мати, ОСОБА_1 , постійно приділяла належну увагу вихованню ОСОБА_10 , регулярно відвідувала батьківські збори, контролювала успішність дитини, дбала про матеріальне забезпечення дитини та її стан здоров`я. Батько, ОСОБА_2 , протягом 2020-2023 навчального року, не брав участі у вихованні сина, жодного разу до школи не з`являвся, успіхами та вихованням дитини не цікавився. (а.с.7)
Відповідно до заяви ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 789 приватним нотаріусом Реус Р.В., встановлено, що ОСОБА_2 добровільно і безумовно відмовляється від батьківських прав по відношенню до свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та усиновлення його дитини в подальшому, згідно з чинним законодавством. (а.с.8)
Згідно із висновком про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної ради у м. Чернігові від 10.04.2017 р. за № 71, встановлено, що керуючись ст. ст. 164, 165 СК України, орган опіки та піклування вищезгаданої ради, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10)
Відповідно до довідки № 3730 від 04.12.2023 р. наданої Прилуцькою міською радою Чернігівської області Комітетом самоорганізації населення № 4 мікрорайону М`ятно-дослідної станції, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 в тім, що вона фактично проживає зі своїми дітьми, склад сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та фактично проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.11)
Згідно із висновком органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 10.04.2024 р. № 02-16/2484, наданим Прилуцькою міською радою Чернігівської області Виконавчим комітетом, встановлено, що керуючись ст. 164 СК України, орган опіки та піклування вищезазначеної міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним та відповідатиме інтересам дитини. (а.с.28-31)
Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Статтею 150 СК України та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно із ст. 8 ч. 2 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно із ст. 12 ч. 6 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України.
Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи встановлені та досліджені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а отже позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини.
Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до норм ст. 169 СК України, у разі зміни поведінки ОСОБА_2 та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, до досягнення дитиною повноліття відповідач матиме право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Роз`яснити, що, відповідно до статті 169 СК України, мати, батько, які позбавлені
батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.О. Кухта