Справа № 755/219/24
Провадження № 2/364/147/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 , Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючої судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою

Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» ( , адреса: вулиця Іллінська, будинок 8, місто Київ, 04070, № тел.: 4992499, наявний електронний кабінет),

представниця позивача ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел.: НОМЕР_2 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявний електронний кабінет )

до

ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку невідомі, відомості про наявність чи відсутність електронного кабінету невідомі),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО» (Код , адреса: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, е-пошта: , № телефон: +380 (44) 500-37-73)

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

26.12.2023 позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, ознайомившись з матеріалами справи суддя своєю ухвалою від 08.01.2024 направив справу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в порядку підсудності.

26.02.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області після ознайомлення з матеріалами справи направив справу до Володарського районного суду Київської області за територіальною підсудністю.

19.03.2024 справа надійшла на адресу Володарського районного суду Київської області.

22.03.2024 суддя ознайомившись з матеріалами цивільної справи залишила позов без руху та надала позивачу строк для усунення встановлених недоліків.

02.04.2024 позивач на усунення недоліків надав заяву та належним чином завірену копію судового рішення, просив суд відкрити провадження.

У позовній заяві позивач зазначає, що 04.11.2019 між ПрАТ «СК «АХА Страхування» ( правонаступник ПрАТ «СК «АРКС») та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № т293976ак9ф, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Фольксваген Поло, державний номерний знак НОМЕР_4 .

23.12.2020 о 14:30 в м. Київ, бульвар Дружби Народів, 40А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Фольксваген Поло, д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_3 ( власник автомобіля ТОВ «Порше Лізінг Україна») та автомобілем Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Фольксваген Поло, д.н.з. НОМЕР_4 .

Згідно відповіді від НПУ № 762840 про ДТП та постанови Печерського районного суду міста Києва від 19.02.2021 ( справа № 757/3890/21) дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 2.3.б, 12.1, 13.1 ПДР України ( ст. 124 КУпАП).

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2718083 від 09.02.2021, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № ARX2718083 від 09.02.2021 та умов договору страхування розмір страхового відшкодування склав 106452,19 гривень, які позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу СТО згідно платіжного доручення № 749966 від 10.02.2021 та платіжного доручення № 750106 від 10.02.2021.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу № ЕР/150511747, встановлено ліміт відповідальності в розмірі 130 000,00 грн та франшиза - 2500,00 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» позивачу було компенсовано суму страхового відшкодування у розмірі - 93825,54 грн в рамках процедури прямого врегулювання збитків. Позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 106452,19 гривень, відшкодовано 93825,54 гривень різниця склала 12626,65 гривень. Позивач звернувся до відповідача з пропозицією добровільно відшкодувати зазначену різницю, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Представник позивача, посилаючись на обставини викладені у позові та ст.ст. 15, 16, 993, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 46, 47, 58, 60, 184, 187, 274, 276 ЦПК України, просить суд:

-розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження;

-позов задовольнити;

-стягнути з відповідача 12 626, 65 гривень шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір у розмірі 2684,00 грн;

-процесуальні документи надсилати в електронному вигляді на електронну адресу позивача : ІНФОРМАЦІЯ_2.

09.04.2024 судом відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи без їх виклику в судове засідання, на 10.05.2024 о 09:00. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог : Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО».

Зобов`язати позивача та третю особу надати до канцелярії суду не пізніше ніж за три дні до часу розгляду даної справи оригінали документів, щодо виниклих правовідносин.

Позивачу роз`яснено наслідки ненадання доказів, витребуваних судом, передбачені п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

02.05.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача, яким вони просять суд розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити ( а.с.126).

10.05.2024 суд відклав розгляд справи на 10.06.2024, оскільки позивач та третя особа не виконали вимоги ухвали суду від 09.04.2024 ненадавши витребуваних судом оригіналів письмових доказів.

Ознайомившись з матеріалами справи, 10.06.2024 суддя встановила, що позивач не виконав ухвалу суду від 09.04.2024 та не надав письмових (електронних) доказів, які стосуються безпосередньо позовних вимог, зокрема правовідносин щодо яких він звернувся до суду, тобто не виконав судового рішення.

Одночасно позивач не навів обґрунтованих, належних причин неможливості виконання ухвали суду від 09.04.2024 та відповідних клопотань чи заяв до суду не надав.

За загальними правилами тягар доведення неможливості належно виконати ухвалу суду лежить на виконавцеві. Позивач не навів жодної причини, яка би звільнила його від обов`язку щодо доказування правомірності звернення до суду з таким позовом. Стаття 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч.2 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник отримали ухвалу про відкриття провадження та витребування письмових доказів засобами поштового зв`язку 12.04.2024 ( а.с.118, 117) та в електронному кабінеті 10.04.2024 ( а.с.123, 124). Про відкладення судового розгляду позивач та третя особа отримали в електронному кабінеті 11.05.2024 ( а.с. 129, 130).

Однак незважаючи на належне повідомлення та отримання позивачем процесуальних документів суду, як вже зазначалося вище, станом на 10.06.2024 ухвала від 09.04.2024 не виконана і як наслідок витребувані судом докази позивачем надані не були, обґрунтування щодо причин ненадання таких доказів також позивачем не наведені.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини, Україна зобов`язана гарантувати дотримання «справедливого і публічного розгляду справ впродовж розумного строку» в судочинстві.

За приписами ч. 2 ст. 43 учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, одним з прав учасників судового розгляду є право подавати докази, що передбачено ч. 1 п. 2 ст. 43 ЦПК України.

Зі змісту зазначених норм закону слідує, що саме позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається на підставу своїх вимог, а, відтак, саме позивач має право надати суду докази, необхідні та достатні в тій мірі, в якій він визнає за необхідне для доведеності переконливості перед судом його аргументів.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Норма ч. 10 ст. 84 ЦПК України кореспондується з нормою п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у відповідності до якої суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.92, (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом надмірного формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин, тобто є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, та, що для вирішення даного спору і для прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, не виконання позивачем ухвали суду від 09.04.2024 і як результат надання витребуваних письмових ( електронних) доказів, а також не повідомлення про неможливість подання таких доказів у строк встановлений судом, унеможливлює встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» до ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО»

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскарджує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г. Л. Моргун