Справа № 157/485/24
Провадження №2/157/232/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та на частину житлового будинку з господарськими будівлями у порядку спадкування,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , в якому ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , як на частку в спільному майні подружжя, ОСОБА_2 просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вимог зазначають, що 11 лютого 1968 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 . В 1985 році під час шлюбу було побудовано житловий будинок та надвірні споруди АДРЕСА_1 . Таким чином, зазначене житло є спільним майном подружжя та належить кожному з подружжя в рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.07.2016, що видане Новочервищанською сільською радою, актовий запис №16. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку та надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1 . Факт належності спадкодавцю будинковолодіння стверджується довідкою Новочервищанського старостинського округу №778 від 19.03.2024 та витягом з погосподарської книги №3 за 2016 рік Новочервищанського старостинського округу. Спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі по справі, які не претендують на спадкове майно. Згідно з заповітом, який залишив ОСОБА_10 , спадкоємцем належного йому майна є позивач ОСОБА_2 , який прийняв у спадщину 1/2 частину житлового будинку та надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1 . 1/2 частина житлового будинку належить ОСОБА_1 , однак остання позбавлена можливості у позасудовому порядку визнати та зареєструвати право власності на житловий будинок. ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було роз`яснено, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок та надвірні споруди у зв`язку з відсутністю передбачених Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, правовстановлюючих документів на зазначений будинок та надвірні будівлі. Таким чином, вони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) є власниками по 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , проте зареєструвати право власності на це нерухоме майно не можуть у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, із змісту яких вбачається, що вони справу просять розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви, із змісту яких вбачається, що вони справу просять розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, згідно зі ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 11 липня 2016 року Новочервищанською сільською радою Камінь-Каширського районну Волинської області (а.с. 40).

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 11 лютого 1968 року Тоболівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 6).

З технічного паспорта на будинок садибного типу, що виготовлений інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_11 станом на 22 лютого 2024 року вбачається, що біля належного спадкодавцю житлового будинку літ. «А-1» по АДРЕСА_1 , 1985 року побудови, є прибудова літ. «а», літня кухня літ. «Б-1», лазня літ. «В-1», сарай літ. «Г-1», сарай літ. «Д-1», вбиральня літ. «У», огорожа - №1 та огорожа - №2.

Згідно з витягом з погосподарської книги № 3 за 20216 рік Новочервищанського стростинського округу Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району, що виданий старостою Новочервищанського старостинського округу Яук Р. за № 777 від 19 березня 2024 року, по особовому рахунку № НОМЕР_4 значиться житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який належав ОСОБА_10 і знаходиться по АДРЕСА_1 , рік побудови будинку 1985 рік.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС України встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю позивачки ОСОБА_12 та спадкодавця ОСОБА_10 і кожному з них належить право власності на 1/2 частину цього будинковолодіння.

Статтею 1226 ЦК передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

З дня смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного нерухомого будинковолодіння.

За життя ОСОБА_10 склав заповіт 3 березня 2015 року, посвідчений секретарем Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_13 та зареєстрований в журналі за № 13, згідно з яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде йому належати на день смерті, заповів своєму синові ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_2 є сином спадкодавця ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 4 серпня 1990 року Новочервищанською сільською Радою Камінь-Каширського району Волинської області.

Спадщину, що відкрилася з дня смерті його батька ОСОБА_10 , прийняв його син ОСОБА_2 як спадкоємець по заповіту, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса 25 листопада 2016 року, тобто у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, що стверджується матеріалами спадкової справи № 255/2016 (а.с. 67).

Позивачка ОСОБА_1 , дружина спадкодавця ОСОБА_10 , відмовилася від одержання обов`язкової частки у спадщині, про що 25 листопада 2016 року подала до Камінь-Каширської нотаріальної контори Волинської області заяву, яка зареєстрована за № 758.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 спадщину не прийняли.

Отже, після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_1 стала власницею 1/2 частини спірного будинковолодіння, а його син ОСОБА_2 власником 1/2 частини спірного нерухомого майна.

Як вбачається з повідомлення державного нотаріуса Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Хоми Ю.М. № 78/01-16 від 28 лютого 2024 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, оскільки останній не подав правовстановлюючих документів на них (а.с. 41).

З повідомлення Комунального підприємства «Волиньпроект» № 1838/01-04 від 4 квітня 2024 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 87).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 371699749 від 27 березня 2024 року відомості про вказаний житловий будинок у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні(а.с. 58).

Оскільки спадкодавець ОСОБА_10 правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно за життя не мав, тому позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлені можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить визнати право власності по 1/2 частині на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 264, 265, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_7 ), до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_8 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_9 ), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_10 ), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_11 ), ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_12 ), ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_13 ), ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_14 ), про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та на частину житлового будинку з господарськими будівлями у порядку спадкування, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки житлового будинку - літ. «А-1», прибудови літ. «а», літної кухні літ. «Б-1», лазні літ. «В-1», сараю літ. «Г-1», сараю літ. «Д-1», вбиральні літ. «У», огорожі - №1 та огорожі - №2, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки житлового будинку - літ. «А-1», прибудови літ. «а», літної кухні літ. «Б-1», лазні літ. «В-1», сараю літ. «Г-1», сараю літ. «Д-1», вбиральні літ. «У», огорожі - №1 та огорожі - №2, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Головуючий: О.В. Антонюк