КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8856/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Київ

Справа № 755/16936/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Дубінкіної М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року, ухвалене у складі судді Гончарука В.П.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , починаючи з 14 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить заочне рішення суду скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року у справі відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 26 квітня 2024 року справу призначено до розгляду в судове засідання на 12 червня 2024 року.

22 квітня 2024 року засобами електронного зв`язку до суду надійшла заява представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про відмову позивача від позову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 підтримав заяву позивача про відмову від позову, просив її задовольнити, провадження у справі закрити, вказуючи, що позивач скористалась своїм правом, передбаченим ст. 49 ЦПК України, на відмову від позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заяви позивача про відмову від позову.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку представників учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це у заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом.

Позивач ОСОБА_3 скористалася своїми правами, передбаченими положеннями ч. 1 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, 373 ЦПК України, як позивач, звернулася до суду з заявою про відмову від позову.

Підстав для відмови у прийнятті поданої заяви колегія суддів не вбачає.

За змістом заяви позивача, наслідки закриття провадження у справі , передбачені ст. 256 ЦПК України, ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі.

Враховуючи вищенаведене, заяву слід задовольнити, прийнявши відмову ОСОБА_3 від позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Вбачаючи наявність підстав для прийняття відмови від поданого у справі позову, колегія суддів дійшла висновку про необхідність визнання нечинним рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, як передбачено ч. 2 ст. 373 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 142 ЦПК України та ч. 4 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що апелянт ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 826 грн. 80 коп., що підтверджується відповідною квитанцією від 01 березня 2024 року (а.с.71).

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає поверненню ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою позивача ОСОБА_3 від позову становить 413 грн. 40 коп. (50% від суми 826 грн. 80 коп.).

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 362, 364, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_3 від позову до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Визнати нечинним рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, в сумі 413 грн. 40 коп. (квитанція № 8733-5763-3929-9234 від 01.03.2024 року, АТ «Таскомбанк», одержувач платежу: ГУК у м. Києві/Солом`янський район/22030101, рахунок ІВАN: UA НОМЕР_1; призначення платежу 337; судовий збір, ОСОБА_1 , по справі № 755/16936/16-ц, Київський апеляційний суд; 826 грн. 80 коп.)

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.