Справа № 703/2787/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні подання

03 червня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

при секретарі судового засідання Яковенко І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області подання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження директора Комунального підприємства «ВОДГЕО» Кугота Ігоря Петровича у праві виїзду за межі України до повного виконання ним своїх зобов`язань, -

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшло вищевказане подання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому останнє просить суд тимчасово обмеженими у праві виїзду за межі України керівника Комунального підприємства «ВОДГЕО», , що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, пров. Водяного Якова, 45, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань боржника по сплаті заборгованості в загальному розмірі 1907640 гривень 65 копійок відповідно до рішень, які набрали законної сили.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконання провадження №70458090 про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь юридичних та фізичних осіб заборгованості в розмірі 1264548 гривень 81 копійка, виконавчого збору 642135 гривень 48 копійок та витрат виконавчого провадження в розмірі 956 гривень 36 копійок, всього 1907640 гривень 65 копійок. До складу зведеного виконавчого провадження входять такі виконавчі документи: виконавчий лист №703/3914/23, 2/703/123/24, виданий 29 лютого 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 19 липня 2023 року по 18 лютого 2024 року включно в розмірі 87 979 гривень 59 копійок; наказ №925/473/21 (925/605/22), виданий 14 листопада 2024 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «Центренергозбут» 60373 гривень 33 копійок витрат на професійну правничу допомогу; наказ №925/473/21 (925/605/22), виданий 14 листопада 2024 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «Центренергозбут» 5718018 гривень 70 копійок боргу, 287029 гривень 96 копійок, інфляційних нарахувань, 32284 гривень 03 копійок три проценти річних та 90559 гривень 99 копійок судового збору; виконавчий лист №703/649/22, виданий 12 жовтня 2023 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 312425 гривень 28 копійок; судовий наказ №925/473/21 (925/1193/22), виданий 19 грудня 2022 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» 246797 гривень 04 копійки боргу, 248 гривень 10 копійок судового збору; судовий наказ №925/473/21 (925/170/23), виданий 25 жовтня 2023 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» 248097 гривень 24 копійки боргу, 14710 гривень 68 копійок 3% річних, 85995 гривень 90 копійок інфляційних втрат, 63927 гривень 87 копійок пені, 25601 гривні 21 копійки штрафу та 6574 гривень 99 копійок судового збору; судовий наказ №925/473/21 (925/1222/22), виданий 27 грудня 2022 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» 75105 гривень 72 копійки боргу, 248 гривень 10 копійок судового збору.

Боржник КП «ВОДГЕО», , що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, пров. Якова Водяного, 45, керівником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , станом на 30 травня 2024 року так і не виконало свої зобов`язання по сплаті заборгованості перед фізичними та юридичними особами в загальному розмірі 1264548 гривень 81 копійка, виконавчого збору на користь держав в розмірі 642135 гривень 48 копійок та витрати виконавчого провадження в розмірі 956 гривень 36 копійок, а всього 1 907 640 гривень 65 копійок.

З моменту відкриття виконавчого провадження до даного часу керівник боржника всіляко намагається уникнути зобов`язання по погашенню заборгованості. В ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити у відповідні інстанції з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, доходів боржника. Згідно відомостей ДФС про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, встановлено, що боржник має відкриті рахунки в банках та інших фінансових установах, на які виставлено платіжні вимоги, з метою списання грошових коштів, але з моменту відкриття виконавчих проваджень до даного часу кошти на арештованих рахунках боржника відсутні. Згідно витягу з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника наявне майно. Згідно відповіді з Міністерства внутрішніх справ України за боржником зареєстровані транспортні засоби. Боржник всіляко приховує від державного виконавця автотранспортні засоби та сільськогосподарську техніку, що унеможливлює здійснити її подальший опис та реалізацію. Згідно відомостей з Державного реєстру цивільних повітряних суден, який міститься на офіційному сайті Державної авіаційної служби України, повітряні судна за боржником не зареєстровані.

Після відкриття виконавчих проваджень, постанови про відкриття виконавчих проваджень були направлені боржникові рекомендованою кореспонденцією за адресою зазначеною у виконавчому документі. Керівник боржника був обізнаний про відкриті виконавчі провадження, оскільки після винесення постанови про арешт коштів боржника на рахунках в банках, звернувся до державного виконавця щодо скасування даних арештів. В строк, наданий для виконання рішення боржником не виконано, боржник до державного виконавця не з`являється, не вчиняє ніяких дій щодо виконання рішення суду, що свідчить про ухилення боржника від виконання свої боргових зобов`язань. Станом на 30 травня 2024 року заборгованість не погашена. З вищевикладеного, на думку державної виконавчої служби, можна зробити висновок, що керівник боржника був обізнаний щодо наявності відкритого виконавчого провадження, але на даний момент вчиняє всілякі дії (бездіяльність) спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього у всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктиві обов`язки. Державним виконавцем вчиняються всі необхідні дії щодо виявлення майна боржника, проте сам боржник не вчиняє жодних дій на погашення заборгованості в сумі 1 907 640 гривень 65 копійок, у зв`язку з чим Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулося до суду з даним поданням.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, у поданні просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що 08 березня 2024 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мандрикою О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадженні №74385037 з примусового виконавчого листа №703/3914/23, 2/703/123/24, який виданий 29 лютого 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 19 липня 2023 року по 18 лютого 2024 року включно в розмірі 87 979 гривень 59 копійок.

16 листопада 2022 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70353989 з примусового виконання наказу №925/473/21 (925/605/22), який виданий 14 листопада 2024 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «Центренергозбут» 60373 гривень 33 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

27 вересня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72881355 з примусового виконання судового наказу №925/473/21 (925/1193/22), який виданий 19 грудня 2022 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» 246797 гривень 04 копійки боргу, 248 гривень 10 копійок судового збору.

22 листопада 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73394092 з примусового виконання судового наказу №925/473/21 (925/170/23), який виданий 25 жовтня 2023 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» 248097 гривень 24 копійки боргу, 14710 гривень 68 копійок 3% річних, 85995 гривень 90 копійок інфляційних втрат, 63927 гривень 87 копійок пені, 25601 гривні 21 копійки штрафу та 6574 гривень 99 копійок судового збору.

27 вересня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72885426 з примусового виконання судового наказу №925/473/21 (925/1222/22), який виданий 27 грудня 2022 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» 75105 гривень 72 копійки боргу, 248 гривень 10 копійок судового збору.

27 вересня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70353583 з примусового виконання наказу №925/473/21 (925/605/22), який виданий 14 листопада 2024 року Господарським судом Черкаської області про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ТОВ «Центренергозбут» 5718018 гривень 70 копійок боргу, 287029 гривень 96 копійок, інфляційних нарахувань, 32284 гривень 03 копійок три проценти річних та 90559 гривень 99 копійок судового збору.

Крім того, як вбачається з матеріалів подання, Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 12 жовтня 2023 року видано виконавчий лист №703/649/22 про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 312425 гривень 28 копійок, на підставі якого відкрито виконавче провадження №73074418.

При цьому, вищевказані виконавчі провадження на даний час перебувають у зведеному виконавчому провадженні №70458090.

За вказаними виконавчими документами боржником є Комунальне підприємство «ВОДГЕО», код ЄДРПОУ №30794986, адреса: Черкаська область, м. Сміла, пров. Я. Водяного, буд.45.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, керівником КП «ВОДГЕО» є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31 липня 2019 року, винесеної за результатами розгляду цивільної справи №554/13475/15-ц, зазначив, що державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Так, у поданні заявник стверджує, що після відкриття виконавчих проваджень, постанови про відкриття виконавчих проваджень були направлені боржникові рекомендованою кореспонденцією за адресою зазначеною у виконавчому документі. Керівник боржника був обізнаний про відкриті виконавчі провадження, оскільки після винесення постанови про арешт коштів боржника на рахунках в банках, звернувся до державного виконавця щодо скасування даних арештів.

Разом з тим, будь-яких доказів направлення та вручення вищевказаних постанов про відкриття виконавчого провадження боржнику КП «ВОДГЕО», у тому числі її керівнику ОСОБА_1 , за адресою, зазначеною у виконавчих документах, чи вручення їх боржнику, у тому числі керівнику, матеріали подання не містять.

За вказаних обставин, вищевказані твердження заявника жодним належним та допустимим твердженням не підтвердженні.

Також, до подання заявником додано вимоги №7896 від 13 лютого 2024 року, №4441 від 20 лютого 2023 року та №5668 від 31 січня 2024 року, згідно яких державний виконавець зобов`язував керівника КП «ВОДГЕО» з`явитися до державного виконавця.

Однак, будь-яких доказів направлення вищевказаних вимог адресату, отримання їх останнім та їх невиконання матеріали подання не містять.

Крім того, у розумінні п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В силу ст.13 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордоном у випадках, передбачених п.1-9 ч.1 цієї статті.

Приймаючи до уваги узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду від 01 лютого 2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду саме по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Згідно ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії» (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

У пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеши Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Як вбачається з матеріалів подання, державний виконавцем здійснено ряд необхідних та передбачених чинним законодавством дій для належного забезпечення виконання рішення суду, зокрема, направлення запитів до: Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів; Державної фіскальної служби України щодо наявності рахунків у боржника; Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо наявності у боржника нерухомого майна.

При цьому, будь-яких доказів вчинення державним виконавцем інших виконавчих дій в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження, у тому числі накладення арешту на рахунку боржника, вихід за місцем знаходження боржника з метою опису транспортних засобів, які належать йому на праві власності, а також звернення до Державного реєстру цивільних повітряних суден, матеріали подання не містять, внаслідок чого доводи державної виконавчої служби про те, що боржник всіляко приховує від державного виконавця автотранспортні засоби та сільськогосподарську техніку, що унеможливлює здійснити її подальший опис та реалізацію, накладення арешту на рахунки боржника, а також отримання відомостей з Державного реєстру цивільних повітряних суден, суд не приймає до уваги.

Таким чином, державною виконавчої службою до подання додано виключно документи, які підтверджують здійснення державним виконавцем своїх прав та обов`язків, та жодним чином не підтверджують умисне ухилення боржником КП «ВОДГЕО», в особі якого керівника ОСОБА_1 , від виконання зобов`язань, покладених на підприємство рішеннями судів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи державної виконавчої служби про ухилення керівника КП «ВОДГЕО» Кугота І.П. від виконання зобов`язань, покладених на підприємство рішеннями судів не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, та є припущеннями.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Хлюстов проти Росії».

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань.

Однак, матеріали подання не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт умисного ухилення керівника боржника, від виконання зобов`язань, покладених на підприємство рішеннями судів.

Сам по собі факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення керівника боржника від виконання покладених на боржника судовими рішеннями обов`язків.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є необґрунтованим, в зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.12, 76-81, 83, 89, 247, 260-261, 353, 354, 441 ЦПК України, ст.18, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження директора Комунального підприємства «ВОДГЕО» Кугота Ігоря Петровича у праві виїзду за межі України до повного виконання ним своїх зобов`язань - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Т.В. Ігнатенко