У х в а л а

10 червня 2024 року

м. Київ

Справа № 215/4678/20

Провадження № 61-6800ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)

на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 4 грудня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року

у справі за позовом скаржника до директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Криворізької міської ради ОСОБА_2, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та

в с т а н о в и в :

1. 5 травня 2024 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначені судові рішення.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо строку на касаційне оскарження

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

4.1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

4.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

4.3. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

4.4. 20 лютого 2024 року апеляційний суд проголосив вступну та резолютивну частини постанови і того ж дня склав повне судове рішення. Скаржник відправив касаційну скаргу поштою 5 травня 2024 року. Тобто пропустив передбачений частиною першою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження, який обчислюється з дня складення повного судового рішення (останнім днем такого строку був четвер 21 березня 2024 року). У касаційній скарзі на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 4 грудня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року немає заяви скаржника про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження цих судових рішень. Проте у заяві, додатком до якої є зазначена касаційна скарга, скаржник просить «поновити строк звернення до суду в умовах Указу Президента від 24.02.24 р. № 64». Зміст цього клопотання не пояснив. Належне обґрунтування поважності причин пропуску відповідного строку відсутнє.

4.5. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

4.6. Скаржник зазначив, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції отримав 9 березня 2024 року і 14 березня 2024 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу. Проте 4 травня 2024 року отримав ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2024 року про повернення тієї скарги. Докази, які підтверджують дати отримання зазначених судових рішень суду апеляційної та касаційної інстанцій до касаційної скарги не додав. Крім того, скаржник не підтвердив, що апеляційний суд не надав йому оскаржену постанову у день виготовлення її повного тексту чи раніше, ніж 9 березня 2024 року (відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає).

4.7. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними (речення перше абзацу першого частини третьої статті 393 ЦПК України).

4.8. З огляду на вказаний припис скаржник має подати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій обґрунтувати підстави для такого поновлення та надати докази поважності причин пропуску цього строку.

(2) Щодо вимог до змісту касаційної скарги

5. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX) у касаційній скарзі повинні бути зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

5.1. Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей (частина восьма статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

5.2. Скаржник у касаційній скарзі всупереч пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України про наявність або відсутність у нього електронного кабінету не зазначив. Від обов`язку зазначити у касаційній скарзі такі відомості не звільнений, бо подав цю скаргу поштою.

(3) Щодо підстав касаційного оскарження

6. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

6.1. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

(1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України);

(2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац третій пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

(3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

(4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

6.2. За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

6.3. У касаційній скарзі скаржник, визначаючи підстави касаційного оскарження судових рішень, вказав пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Проте не конкретизував, щодо застосування якої норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

6.4. Скаржник також зазначив пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України. Проте ні не охарактеризував зміст поданого ним клопотання, у задоволенні якого суд відмовив, ні не пояснив, яких доказів вказане клопотання стосується. Вказівка на недопустимість певних доказів не охоплюється змістом пункту 3 частини третьої статті 411 ЦПК України. Крім того, якщо підставою для касаційного оскарження є пункт 4 вказаної частини, то скаржник не зазначив, які саме докази є недопустимими та які обставини на підставі цих доказів встановив суд.

6.5. Оскільки Верховний Суд не може з власної ініціативи обирати підстави касаційного оскарження, визначені у частині другій статті 389 ЦПК України, скаржник має навести відповідне обґрунтування.

6.6. Крім того, відповідно до положень частини другої статті 392 ЦПК України скаржник має належно сформулювати вимогу стосовно перегляду оскаржених судових рішень, яка б відповідала приписам статті 409 ЦПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції.

(4) Щодо дотримання принципу рівності

7. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неїматеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

7.1. Разом із касаційною скаргою скаржник подав заяву, яку адресував Великій Палаті Верховного Суду, довідку з Тернівського управління праці та соціального захисту населення міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 лютого 2024 року № 640, клопотання «про надання визначеності правопорушенню», копії ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2024 року, постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року та дві копії самої касаційної скарги.

7.2. До копій касаційної скарги для відповідачів не додав копій зазначених матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Надав ці копії виключно для суду. Проте ЦПК України не передбачає для скаржника можливості визначати, які додані до касаційної скарги матеріали не надавати іншим учасникам справи. Більше того, якби він подав касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами в електронній формі через електронний кабінет, відповідачі, якщо вони мають такі кабінети, теж не були б обмежені у можливості ознайомлення з відповідними додатками. З огляду на викладене скаржник має надати суду копії поданих разом із касаційною скаргою матеріалів, які він не надав раніше, для відповідачів.

(5) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

8. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

8.1. За змістом речення другого абзацу першого частини третьої статті 393 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу після спливу строків, визначених у статті 390 ЦПК України, має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК України).

8.2. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржникові. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржникові або відмовить у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 390, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 4 грудня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Криворізької міської ради ОСОБА_2, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима