Справа № 632/1378/21
провадження № 6/632/89/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню

13 червня 2024 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря Клименко А.В.,

представниці боржника за довіреністю - Бєловол О.О.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку виконання судових рішень за заявою акціонерного товариства «оператор газорозподільної системи «Харківгаз», стягувач - ОСОБА_1 , заінтересована особа Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2024 року боржник в особі свого представника за електронною довіреністю ОСОБА_2 засобами Електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив:

- визнати виконавчий лист №632/1378/21, виданий 20.02.2023 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області, про зобов`язання боржника відповідно до ст. 6 Закону України про «Забезпечення комерційного обліку природного газу» здійснити встановлення в квартирі побутого споживача природного газу ОСОБА_1 індивідуального газового лічильника роторного типу за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що не підлягає виконанню;

- зупинити виконання за виконавчим документом №632/1378/21, виданим 20.02.2023 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області, про зобов`язання боржника відповідно до ст. 6 Закону України про «Забезпечення комерційного обліку природного газу» здійснити встановлення в квартирі побутого споживача природного газу ОСОБА_1 індивідуального газового лічильника роторного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою цього зазначила таки підстави як неможливість його виконання через дії стягувача, який не дозволяє працівникам боржника зайти до квартири стягувача, та відсутність механізму виконання вказаного судового рішення.

Ухвалою судді від 30.05.2024 року вказану заяву у порядку вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконання судових рішень було залишено без руху через не виконання вимог ч.2 ст.183 ЦПК України у взаємозв`язку із абз. 2 ч.2 ст.177 та абз 1 та 2 ч.7 ст.43 ЦПК України в частині направлення стягувачеві конкретно визначених та підтверджених заяви та долучених до неї документів цінним листом з описом замість відправленого заявником рекомендованого листа (а.с.189).

На виконання вказаної ухвали засобами Електронного суду 31.05.2024 року боржник в особі свого представника ОСОБА_2 надав суду докази направлення стягувачеві цінного листа з описом (а.с.195-200), чим вимоги ухвали судді від 30.05.2024 року виконав у повному обсязі, що дозволяє судді вирішувати питання про прийняття заяви до розгляду.

Ухвалою судді від 05.06.2024 року вказану заяву було прийнято до розгляду та призначено до слухання у судовому засіданні, вирішено розгляд справи проводити за двома виданими Первомайським міськрайонним судом Харківської області 20.02.2023 року виконавчими листами у даній справі за єдиними задоволеними вимогами відповідним судовим рішенням. Окремо відмовлено боржнику у зупиненні виконавчого провадження на час розгляду справи у суді з вказаного питання та наданий стягувачеві та заінтересованій особі строк для подання письмових пояснень щодо суті поданої заяви, визначено дату та час судового засідання (а.с.203-205).

Письмових пояснень на адресу суду не надходило.

У судовому засіданні представниця боржника доводи своєї заяви підтримала з підстав, вказаних у заяві від 15.05.2024 (а.с.152-156).

Стягувач у судовому засіданні при розгляді заяви по суті повідомив, що у нього в квартирі 22.05.2024 року встановлений роторний лічильник, на що представниця боржника після оголошеної судом перерви підтвердила вказаний факт, однак продовжила наполягати на задоволенні заявленої вимоги, оскільки вказаний лічильник був встановлений вже спеціалістами Харківської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», що не мають відношення до боржника у даній справі, а тому відповідні вимоги підтримала у повному обсязі.

З приводу вказаного факту суду жодного доказу учасниками справи надано не було, у зв`язку з чим суд на підставі принципу безпосередності дослідження доказів факт встановлення лічильника у стягувача не підтверджує, оскільки відповідні докази (акт про встановлення, акт про підключення тощо) надані суду не були та розглядає справу на підставі заявлених вимог та заперечень учасників провадження.

Щодо заявлених вимог стягувач проти задоволення вказаного клопотання заперечував, оскільки вважав його безпідставним та окремо вказав, що він пов`язує вказаний факт з примусовим відкриттям відносно боржника заінтересованою особою виконавчого провадження.

Заінтересована особа в особі свого уповноваженого представника у судове засідання для розгляду справи не прибула, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином засобами Електронного суду (а.с.212, 216), причини неявки не повідомила, письмових пояснень не надала. Неявка вказаної особи не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Вислухавши представницю боржника та стягувача, дослідивши надані суду заяву з наданими на її підтвердження доказами, матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви боржника слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 2 та 3 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин; суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу; неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.11.2021 року (а.с.71-74), з урахуванням ухвали про виправлення описок у вказаному рішенні від 16.11.2021 року (а.с.79), з урахуванням висновків постанови Полтавського апеляційного суду від 23.06.2022 року (а.с.133-137), яким рішення суду першої інстанції було залишено без змін та набуло чинності, було задоволено позовні вимоги стягувача, зокрема:

-визнано за ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , право на забезпечення індивідуальним газовим лічильником роторного типу за рахунок боржника;

-зобов`язано боржника відповідно до ст. 6 Закону України про «Забезпечення комерційного обліку природного газу» здійснити встановлення в квартирі побутого споживача природного газу ОСОБА_1 індивідуального газового лічильника роторного типу за адресою: АДРЕСА_1 ;

-вирішено питання судових витрат.

На виконання вказаного рішення 20.02.2023 року стягувачу було видано два виконавчих листі (а.с.201-202), а в частині сплати судових витрат вказане рішення було виконано боржником ще 01.07.2022 року (а.с.179), які стягувач пред`явив до примусового виконання, у зв`язку з чим заінтересованою особою 08.05.2024 року в особі державного виконавця Балаханова Радислава Сергійовича було відкрито виконавче провадження №74934027 (а.с.180). До цього часу примусового виконання вказаного рішення не відбувалося та стягувач та боржник знаходилися у стадії до початку примусового виконання судового рішення.

При зверненні до суду боржник заявив як підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню дві основні підстави: перша втрату їм статусу газорозподільного підприємства на території Харківської області через зупинення ліценції з розподілу природного газу на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1132 від 28.06.2023 року «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Харківгаз», друга дії стягувача, який свідомо не допускав представників боржника для встановлення відповідного лічильника у нього в квартирі, не виходив на зв`язок та не отримував поштову кореспонденцію. За сукупністю вказаних підстав боржник вважав, що виконавче провадження щодо нього повинно бути закрито шляхом визнання виконавчих листів за даним судовим рішенням такими, що не підлягають виконанню.

З приводу першої підстави суд зазначає, що вона не є такою, яка може бути прийнята судом до уваги, оскільки боржник продовжує саме від свого імені подавати позови до суду про стягнення вартості необлікованого природного газу, не зважаючи на втрату відповідної ліцензії по фактам, які мали місце до 01.07.2023 року, прикладом чого є цивільна справа у даному складі суду №632/2220/23, яка надійшла саме від боржника до суду 27.12.2023 року, яка на даний час даним складом суду не розглянута. Вказана обставина повністю спростовує доводи боржника в частині першої підстави заявлених вимог, оскільки не може особа від відповідної ліцензії з одного боку звертатися до суду із заявою про стягнення вартості необлікованого природного газу, а з іншого не виконувати в примусовому порядку рішення щодо виконання відповідних дій забезпечувального характеру, при цьому навіть не вирішивши питання заміни сторони виконавчого провадження.

Відносно другої підстави, суд її відкидає як не підтверджену належними доказами, оскільки щодо заявлених телефонних повідомлень доказів належності вказаного телефонного номеру стягувачу суду надано не було, як і роздруківки часу та дат відповідних телефонних дзвінків на вказаний номер, усі три направленні стягувачу листи від 04.07.2022 року, 13.12.2022 року та 19.04.2023 року (а.с.160-162) не мають підтвердження того, що вказані листи містили саме пропозицію боржника про погодження дати та часу встановлення лічильника у стягувача, оскільки доказів того, що саме було у вказаних листах суду надано не було. Боржник є заінтересованою особою, а тому в такому випадку повинен був надати суду докази направлення стягувачу саме цінних листів з описом вкладення, що відповідає процесуальним нормам абзацу другого частини першої статті 177 та абзаців 1 та 2 частини сьомої ст.43 ЦПК України. Стягувач не підтверджував отримання вказаних листів із заявленими до нього вимогами. Нарешті, що акту про відмову у доступі від 25.04.2023 року, складену працівниками на той час боржника, то вказаний доказ також не є належним, оскільки вказані особи не несуть жодної відповідальності за його складання, у суд для допиту не викликалися, були (за словами представниці боржника) працівниками боржника на той час, тобто повинні були виконувати будь-які розпорядження посадових осіб боржника з метою виконання своїх обов`язків, тобто були у прямій залежності від посадових осіб боржника при складанні вказаного акту. Вказаний доказ суд міг прийняти до уваги виключно за умови відеофіксації даної акту або його підпису особами, які мешкають поруч із стягувачем із вказівкою їх анкетних даних та підписами.

За відсутності належних доказів підстав для задоволення заяви боржника з мотивів ухилення стягувача від виконання рішення за добровільного бажання його виконати боржником суд не вбачає.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду даної справи боржник не довів належними та допустими доказами факт ухилення стягувача від запропонованого боржником добровільного виконання рішення та зазначені підставі відсутності ліцензії у боржника не можуть бути підставою для задоволення його заяви, оскільки не вирішено питання заміни сторони виконавчого провадження, а за відсутності вказаної дії задоволення заяви боржника призведе, безвідносно інших підстав, до не виконання постановленого судового рішення у даній справі, що є порушенням принципу верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ч.7 ст.14, ст. 76, ч.2 ст.77, ч.1 ст.81, ч.1 ст.260, ч.2 ст. 261, ч.1 ст.353, ч.2 та ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «оператор газорозподільної системи «Харківгаз», стягувач - ОСОБА_1 , заінтересована особа Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчих листів від 20.02.2023 року такими, що не підлягають виконанню, зокрема, у виконавчому провадженні №74934027, відмовити у повному обсязі.

Копію ухвали направити боржнику та заінтересованій особі засобами Електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України, а стягувачу засобами поштового зв`язку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду або доставлення її до кабінету в Електронному суді.

Суддя - Олег КОЧНЄВ