Справа № 539/1706/24
Провадження № 2/539/702/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

представники відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

Позивач ТОВ «Сучасний факторинг» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №1 від 26.11.2021 року в загальному розмірі 26831,81 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.11.2021 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Кредитний договір у формі заяви-приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №1, згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором складає 17286,91 грн. Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а саме не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за Кредитним договором №1 від 26.11.2021 року становить 26831,81 грн, яка складається з наступного: 15364,73 грн заборгованість за сумою кредиту; 11467,06 заборгованість за комісією.

Ухвалою суду від 01.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10.06.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача ОСОБА_1 зазначила, що позивач прохає стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. Вважає, заявлений позивачем та його представником розмір судових витрат є необґрунтованим та таким, що підлягає зменшенню, враховуючи наступне. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі ""Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи зазначені вище критерії щодо оцінки розміру витрат сторін на правничу допомогу, вважаю заявлену позивачем та його представником суму 7000 гривень такою, що не відповідає закону, вимогам доцільності, принципам розумності, співмірності, складності справи № 539/1706/24, фінансовому стану відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним просила зменшити розмір заявлених позивачем судових витрат до розміру, що відповідає закону, вимогам доцільності, принципам розумності, співмірності, складності справи № 539/1706/24, фінансовому стану відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд цивільної справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні визнали вказану в позовній заяві заборгованість, проте просили зменшити судові витрати на правову допомогу про що також зазначили у відзиві на позов.

Суд, вислухавши представників відповідача, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом частин 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до Публічної пропозиції на укладення Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» (затверджено наказом №07/21-1 від 12.07.2021 року, дата набрання чинності 12.07.2021 року) та статті 633 Цивільного Кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» було оголошено Публічну пропозицію (оферту) на укладання Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» (надалі Публічна пропозиція).

Судом встановлено, що 26.11.2021 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Кредитний договір у формі заяви-приєднання №1 до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором складає 17286,91 грн (а.с.19).

З моменту вчинення позичальником дій передбачених п.1.3. Публічної пропозиції, вважається, що позичальник в повній мірі та безумовно приєднався до умов Договору. Публічна пропозиція, Заява приєднання та Графік платежів, підписані та подані позичальником відповідно до умов Публічної пропозиції складають укладений між Кредитором та Позичальником Договір.

Так, згідно розділу 2. Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачений Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відтак, позивач свої зобов`язання за договором виконав, однак у відповідача станом на 29.04.2024 року є заборгованість перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором №1 від 26.11.2021 року у розмірі 26831,81 грн, яка складається з наступного: 15364,73 грн заборгованість за сумою кредиту; 11467,06 заборгованість за комісією.

Судом встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Таким чином, враховуючи, що розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази для підтвердження належного виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «Сучасний факторинг» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ТОВ «Сучасний факторинг» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 26831,81 грн

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції від 25 квітня 2024 року №424040 (а.с.1) позивачем було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору.

У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Щодо витрат на правничу допомогу адвокатів, суд зазначає наступне.

Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що на підтвердження понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав суду платіжну інструкцію №48029 від 09.04.2024 року на суму 7000,00 гривень. (а.с.27).

Враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 не є розумними, обґрунтованими та спів мірними проробленій адвокатом роботі, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати в розмірі 3000,00 гривень.

Керуючись ст.10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за Кредитним договором №1 від 26.11.2021 року у розмірі 26 831 (двадцять шість тисяч вісімсот тридцять одну) грн 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», , юридична адреса: вул. Велика Васильківська, 39 а, м.Київ, 01024.

Представник позивача: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса робочого місця: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складений 26 червня 2024 року.

Суддя Я.В. Просіна