Справа № 485/1933/23
Провадження № 2/485/70/24
19 червня 2024 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Гусарова І.М.,
за участю позивача - ОСОБА_1 (ОСОБА_1) (у режимі відеоконференції),
представника позивача - адвоката Проценко О.М. (у режимі відеоконференції),
представника третьої особи - Іванової О.В. (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Саксаганська районна у місті Кривому Розі рада Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
В грудні 2023 року позивач ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. На протязі розгляду цивільної справи позивачем змінено прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " на підставі реєстрації шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 та копії паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданого органом 1229 06.05.2024 року.
У позові зазначила, що 27.09.2008 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_8 . Спільне проживання припинили з 2011 року, юридично шлюб розірвано 09.06.2016 року. Після фактичного припинення шлюбних відносин донька залишилася проживати з матір`ю. Відповідач життям доньки не цікавиться та не спілкується з нею, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, аліменти на дитину не сплачує. З двохрічного віку вихованням дитини займається вітчим, якого вона називає "татом". Відповідач свідомо небажає виконувати батьківські обов`язки, що є винною поведінкою по відношенню до дитини.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, з викладених у позові підстав просила про їх задоволення. Зазначила, що з відповідачем припинили спільне проживання, коли дитині виповнився рік, причиною стосунків стала безвідповідальність чоловіка, який покинув сім`ю та пішов до іншої жінки; з того часу відповідач не виявляв жодного інтересу до дитини, знав про її місце перебування та мав номер телефону, однак спілкуватися бажання не виявляв, матеріально не утримував, в наданні допомоги на потреби дитини відмовляв, аліменти не сплачував; таке ставлення до дитини з боку батька негативно впливає на психічний розвиток дитини.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області у судовому засіданні з посиланням на висновок органу опіки та піклування стосовно позбавлення відповідача батьківських прав у вирішенні справи поклалася на розсуд суду.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, поштові повідомлення поверталися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до довідки №06/01-4.6/24 від 17.01.2024 р Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_3 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає з 2014 року по теперішній час. Виклик відповідача здійснено через оголошення опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки до суду відповідача не відомі. Відзив на позов не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків.
Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України.
Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008 року. Шлюб розірвано заочним рішенням Долинського районного суду Миколаївської області від 09.06.2016 року за позовом ОСОБА_4 (а.с.12). З вказаного рішення суду вбачається, що причиною розірвання шлюбу з відповідачем позивачка зазначала різні погляди сторін на життя.
Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердження чого є записи даних про батьків у копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданому 05 серпня 2014 року за актовим записом №01, місце державної реєстрації Березівська сільська рада Долинського району Кіровоградської області (а.с.11) та копією актового запису про народження №01, складеного 13.02.2009 року Березівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області (а.с.42).
Дитина проживає разом з матір`ю без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 з 2015 року, разом з ними у складі сім`ї поживають - чоловік ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання характеризуються позитивно, скарг на них не надходило, батьки відповідально займаються вихованням дітей, що підтверджено побутовою характеристикою директора ТОВ "Керуюча компанія "Наш Дім" ОСОБА_12 №162 від 27.11.2023 р. (а.с.18). За даними витягу з реєстру Долинської територіальної громади від 30.01.2023 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_8 є АДРЕСА_3 (а.с.17). Під час відвідування сім`ї ОСОБА_1 у м.Кривому Розі інспекторами Криворізького міського центру соціальних служб згідно листа від 02.02.2024 року було з`ясовано, що для дитини створені належні умови для гармонійного життя та повноцінного розвитку (а.с.97-зворот-98).
Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2016 року з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.05.2016 року (а.с.13-14). Рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3 виконується у примусовому порядку, виконавче провадження ВП НОМЕР_5 відкрите 16.11.2016 року державним виконавцем Снігурівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції (а.с.19), заборгованість за аліментами станом на 01.11.2023 року складає 185 393, 69 грн. та підтверджується розрахунком (а.с.20). Відповідно до довідки від 15.07.2021 р. Снігурівського ВДВС ОСОБА_4 не отримувала аліменти від ОСОБА_3 у період з 01.08.2020 по 01.02.2021 року (а.с.21).
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчається у 9-А класі Криворізької гімназії №118 Криворізької міської ради. Батько не бере участі у вихованні дитини (не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, батьківські збори не відвідує). Мати, ОСОБА_4 , одноосібно виховує дитину, що посвідчено довідкою від 03.11.2023 р. за підписом в.о.директора гімназії ОСОБА_13 та класного керівника ОСОБА_21 (а.с.22). За даними характеристики учениці 9-А класу Криворізької гімназії №118 КМР ОСОБА_9 , навчається у гімназії з першого класу, за час навчання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця, систематично виконує домашні завдання, мати та вітчим приділяють належну увагу вихованню та розвитку своєї доньки (а.с.104). Згідно характеристики на родину учениці 9-А класу Криворізької гімназії №118 КМР ОСОБА_9 , дитина має все необхідне для навчання та розвитку. За весь період навчання батько ОСОБА_3 жодного разу не проявив себе, не цікавився навчанням доньки, не відвідував школу, не телефонував класному керівнику. На батьківських зборах завжди присутня тільки мама. Мама підтримує постійний зв`язок з педагогічним колективом гімназії, контролює навчання та поведінку доньки (а.с.104-зворот). Дитина має укладену декларацію на медичне обслуговування з ФОП ОСОБА_14 з 11.06.2020, за період спостереження за дитиною (профілактика і лікування) з батьком дитини комунікації не було, на прийом з донькою не з`являвся (а.с.98-зворот).
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає з 2014 року по теперішній час, що підтверджено довідкою Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 26.01.2024 року (а.с.40-зворот). За даними відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №768 від 02.04.2024 р., на запит суду, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на військову службу не призивався (а.с.93). Згідно повідомлення від 08.04.2024 року співробітниками відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області в ході проведення розшукових заходів встановити місце перебування ОСОБА_3 не вдалося, в розшуку або в місцях позбавлення волі він не перебуває (а.с.97).
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що сім`ю ОСОБА_16 знає з 2014 року. У складі сім`ї поживають четверо осіб, позивачка ОСОБА_17 , її чоловік ОСОБА_18 , донька ОСОБА_8 , та найменший син. У сім`ї склалися позитивні відносини. ОСОБА_8 змалку називала ОСОБА_18 батьком. Про біологічного батька ОСОБА_8 ніколи не чула, дізналася про нього лише у зв`язку з розглядом даної справи.
Свідок ОСОБА_19 суду показала, що позивачка її племінниця. Відповідач покинув сім`ю, коли ОСОБА_8 була ще зовсім маленькою та не з`являвся у її житті, матеріально не допомогав. Дівчинку виховує вітчим.
Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Кожен із зазначених факторів має місце по відношення до доньки відповідача. Він самоусунувся від виховання та утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Така поведінка батька є винною по відношенню до дитини.
У відповідності до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17.01.2024 року зобов`язано Саксаганську районну у місті Кривому Розі раду Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, надати суду висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.
Як вбачається з висновку від 10.04.2024 року, ООП Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області у вирішенні питання про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покладається на розсуд суду з посиланням на неможливість надання висновку (а.с.96). У висновку зазначено, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає з 2014 року, встановити його місце знаходження для застосування заходів впливу у зв`язку із невиконанням батьківських обов`язків не вдалось,
Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідач свідомо, без будь-яких перешкод, не виконує свої батьківські обов`язки відносно доньки з часу досягнення дитиною 2 річного віку, не спілкується з нею, не допомагає матеріально, ніяким чином не підтримує, у зв`язку з чим дитина не знає свого батька, втратила з ним емоційний зв`язок, батьком вважає іншого чоловіка, який піклується про неї.
Заслухана судом у присутності практикуючого психолога ОСОБА_9 своє відношення до біологічного батька, про якого вона знає, однак не пам`ятає, охарактеризувала як негативне. Пояснила, що батька з дитинства не знає та не бажає знати. Він не намагався ніколи з нею поспілкуватися, матеріально не підтримував, не вітав на свята та дні народження. Батьком вона називає іншого чоловіка, який піклується про неї.
Психолог ОСОБА_20 пояснила, що надаючи пояснення суду дитина вільно висловила свою думку, ознак психолічного впливу та навіювання не вбачається.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини.
З огляду на наведені обставини, суд визнає його поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.
Вказаний захід є крайнім, однак необхідним на захист інтересів дитини на повноцінний психологічний розвиток у стабільній сім`ї та буде пропорційним втручанням з огляду на встановлені у справі обставини, які свідчать про тривале та свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.
Оцінивши в сукупності надані докази по справі, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, тому позов підлягає до задоволення в поному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд-
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211, 20 грн. (тисяча двісті одиннадцять грн. 20 к.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.
Суддя І.А.Квєтка