Провадження № 6/752/146/24
У Х В А Л А

04 квітня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хоменко В.С.

за участю секретаря - Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві заяву представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - Гуйвана Ігоря Віталійовича про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржник: ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

у січні 2024 року представник акціонерного товариства «Сенс Банк» звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Подана заява мотивована тим, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року у справі №752/12719/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №10-29/6322 від 10.04.2008 року в розмірі 31 797,91 доларів США, що еквівалентно 801 355,22 грн.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який був отриманий стягувачем - представником ОСОБА_2 31.10.2017 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2022 року задоволено заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони її правонаступником: стягувача ПАТ «Урсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк».

Разом з тим, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні зазначеного виконавчого листа.

За результатами перевірки встановлено, що оригінал виконавчого листа на виконання до державної виконавчої служби або приватного виконавця адвокатом Біллерис Ю.О., який супроводжував дану справу, під час виконання ним своїх посадових обов`язків, не пред`являвся, іншому працівнику під час його звільнення не передавався.

Отже, вважав, що виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва від 30.10.2017 року у вказаній справі було втрачено.

Також вказав, що АТ «Альфа-Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», державна реєстрація відомостей про юридичну особу проведена 30.11.2022 року.

Таким чином, вважав, що оригінал виконавчого листа по справі №752/12719/16-ц втрачений, а строк його пред`явлення до виконання пропущено. З урахуванням викладених обставин, змушений звернутися до суду з вказаною заявою.

В судовому засідання представник заявника - ОСОБА_3 вимоги підтримав, просив заяву задовольнити.

Боржник в судове засідання не з`явилась, про лату, час та місце розгляду заяви повідомилась в установленому порядку, пояснення на надала.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК Українидо дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року у справі №752/12719/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №10-29/6322 від 10.04.2008 року в розмірі 31 797,91 доларів США, що еквівалентно 801 355,22 грн.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який був отриманий стягувачем - представником ОСОБА_2 31.10.2017 року.

Згідно довідки АТ «Сенс Банк» від 08.01.2024 року виконавчий лист Голосіївського районного суду міста Києва від 30.10.2017 року у справі № 752/12719/16-ц, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором кредиту № 10-29/6323 від 10.04.2008 року у сумі 31 797,91 доларів США, що еквівалентно 801 355,22 грн., та судовий збір у сумі 12 020,0033 грн., відсутній.

Відповідно до ч. 1ст. 433 ЦПК Україниу разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з даної норми закону при вирішенні, відповідно до ст. 433 ЦПК України, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається зі змісту положень ст. 433 ЦПК України, метою застосування цієї статті є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Виконавча давність це встановлений у законі строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено саме до примусового виконання, тому що для добровільного виконання строки не встановлені в тому сенсі, що добровільне виконання рішення після закінчення строку виконавчої давності повинно визнаватися належним. Рішення суду, за загальним правилом, може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили.

Перебіг строку виконавчої давності починається з набранням рішенням суду законної сили. Переривається перебіг цього строку пред`явленням виконавчого документа до виконання, а також частковим виконанням рішення. Пропуск строку виконавчої давності, за загальним правилом, позбавляє стягувача права на примусове виконання рішення. Однак, у разі пропуску цього строку за поважної причини стягувач може звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний з 05.10.2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (чинний з 05.10.2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Рішення у справі №752/12719/16-ц набрало законної сили, 31.10.2017 року Голосіївським районним судом міста Києва видано виконавчий лист, а тому первісний стягувач та заявник мали можливість пред`явити до виконання виконавчий лист у справі у строк до 30.10.2020 року, однак цього не зробили.

У зв`язку з тим, що в ст. 433 ЦПК України не міститься переліку причин, які є поважними при пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання проте, чи є причина його пропуску поважною.

Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши заяву, беручи до уваги відсутність будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа - є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

У постанові від 21.08.2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові від 19.04.2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження №61-11034св19), від 03.02.2021 року у справі №643/20898/13-ц (провадження №61-17590св20), від 20.05.2022 року у справі №1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19.07.2022 року у справі №750/13088/14 (провадження № 61-2110св22).

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Установивши, що строк пред`явлення виконавчого листа у справі №752/12719/16-ц відносно боржника сплинув до подання цієї заяви, у матеріалах справи відсутні докази поважності причин такого пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі №752/12719/16-ц.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Сенс Банк» у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-260, 273, 354, 355, 433 ЦПК України, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні заяви представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - Гуйвана Ігоря Віталійовича про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржник: ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.С. Хоменко