КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/6313/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби у м. Сміла Черкаського району Черкаської області про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Деснянського районного суду міста Києва, заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби у м. Сміла Черкаського району Черкаської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа.

В обгрунтування заяви зазначав, що рішенням (заочним) Деснянського районного суду м. Києва від 28.10.2014 року, вирішено, зокрема, стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.07.2014 року. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.07.2014 року.

На виконання вказаного судового рішення 05.11.2014 року Деснянським районним судом м. Києва був виданий виконавчий документ - виконавчий лист № 2-4872 у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Постановою державного виконавця від 12.11.2014 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4872, виданого 05.11.2014 року.

Відповідних дій по відновленню виконавчого провадження ОСОБА_4 не здійснювала.

30 вересня 2020 року Деснянським районним судом м. Києва було постановлене судове рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім'ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 втратила усі права, засновані на спорідненості із дітьми, з позбавленням її батьківських прав вона втратила статус стягувача аліментів, натомість отримала статус боржника.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.07.2021 року було визнано виконавчі листи №2-4872, такими, що не підлягають виконанню з моменту набрання законної сили рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.07.2021 року по справі № 754/11981/14-ц.

Виконавчі листи № 2-4872 виконавчого провадження № НОМЕР_1, виданого 05.11.2014 відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_8 втрачені.

Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням заяви про уточнення вимог, заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва у цивільній справі № 754/11981/14 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментв на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.07.2014 року, вказавши в якості стягувача ОСОБА_1 . Видати дублікат виконавчого листа №2-4872 виданого Деснянським районним судом м. Києва 05.11.2014 року відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 звернувся його представник - адвокат Китаєв І.Ю., який, посилаючись на неповноту з`ясування обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року та задовольнити заяву ОСОБА_1 у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що у 2023 році заявником було реалізоване право стягнути аліменти за минулий час та пені за несвоєчасне виконання аліментного зобов`язання відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_9 , 2012 року народження, ухвалено судове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , 2012 року народження, у розмірі 24 472 грн за період з 16.07.2014 по 31.10.2022. В частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_10 , 2007 року народження, відмовлено.

Отже, враховуючи, що заявник є опікуном неповнолітньої ОСОБА_10 , 2012 року народження, а рішення суду в частині стягнення аліментів на її утримання фактично не виконано та виконавче провадження по ньому не закінчено, вважає, що його вимоги про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа є обґрунтованими.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 статті 360 ЦПК України).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Китаєв І.Ю. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи буди повідомлені у відповідності до положень процесуального законодавства.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що рішенням (заочним) Деснянського районного суду м. Києва від 28.10.2014 року, вирішено, зокрема, стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.07.2014 року. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.07.2014 року.

Згідно журналу обліку виконавчих документів виданих судом, ОСОБА_4 отримала 10.11.2014 року два виконавчих листа по справі.

Встановлено також, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2020 року було позбавлено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначено опікунами ОСОБА_1 та ОСОБА_7 над малолітніми онуками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь опікунів ОСОБА_1 та ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь опікунів ОСОБА_1 та ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому 12.05.2021 заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_7 звернулись до суду із заявою про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих листів № 2-4872, виданих Деснянським районним судом м. Києва 05.11.2014 року відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_11 на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києві від 06.07.2021 року, виконавчі листи № 2-4872, видані Деснянським районним судом м. Києва в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнані такими що не підлягають виконанню з моменту набрання законної сили рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2020 р. по справі № 754/17200/19.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчі листи виконавчі листи № 2-4872, видані Деснянським районним судом м. Києва 05.11.2014 року відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_11 на утримання неповнолітніх дітей, втратили свою законну силу на підставі вищевказаної ухвали Деснянського районного суду м. Києві від 06.07.2021 року.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин першої - третьої статті442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Поряд із цим, наслідком визнання виконавчого листа таким, що непідлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Як зазначила Велика Палата Верховного суду у постанові від 08 лютого 2022 року справа № 2-7763/10, провадження № 14-197 цс 21, заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Таким чином, з огляду на закінчення виконавчого провадження з підстав визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, заміна сторони у виконавчому провадженні позбавлена процесуальної мети.

З огляду на вказане, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності скасування ухвали та задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду першої інстанції по суті спору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд залишає її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А