Провадження № 2/229/1328/2024
УХВАЛА

іменем України

19 червня 2024 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Шевченко Л. В., при секретарі судового засідання Зінченко С.О., з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , провівши судове засідання та розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 про повернення відповідачу відзиву на позовну заяву без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди і судових витрат (гонорар адвоката),

УСТАНОВИВ:

23.05.2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 про повернення відповідачу відвизу на позовну заяву без розгляду, відповідно до якої 21.05.2024 року через підсистему «Електронний Суд» вона дізналася про те, що до суду представником відповідача було направлено відзив на позовну заяву із додатками у справі № 229/3207/24 (вхідний номер 11762/24-вх). Вказує про те, що ухвалою від 02.05.2024 року Дружківський міський суд Донецької області відкрив провадження у справі, визначив відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з дня вручення вказаної ухвали. Цією ж ухвалою суд встановив, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. Приймаючи до уваги, що позивачка ОСОБА_3 не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд», відповідач та /або його представник зобов`язаний надати доказ надсилання позивачці копій податних до суду документів (відзив із додатками) розрахункову квитанцію (фіскальний чек) поштового закладу. В позовній заяві позивачка ОСОБА_3 зазначила свою адресу для кореспонденції на період військових дій в АДРЕСА_1 . Тобто, у відповідача на момент направлення суду і іншим учасникам справи була і є можливість виконати вимоги ухвали суду від 02.05.2024 року про відкриття провадження у справі та ст. 43, 48, 178 ЦПК України. На підставі викладеного, просить відзив Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на позовну заяву із додатками (вх 11762/24-вх) повернути заявнику без розгляду (арк. с. 190-193 т. 1).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні просила задовольнити подане клопотання. Зазначила, що у позовній заяві міститься адреса для листування з позивачкою, а тому відповідач, встановивши, що позивач не зареєстрована у системі "Електронний суд" повинен був надіслати відзив на позовну адресу на адресу позивачки.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала щодо даного клопотання, вказавши, що адвокат мала можливість надати позивачці відзив на позовну заяву, яку, як представник, отримала через систему "Електронний суд". Подане представником клопотання вважає таким, що ліше затягує розгляд справи, а представник позивачки таким чином зловживає своїми правами.

Суд, розглянувши клопотання, вважав що його розгляд слід відкласти та надати відповідачу можливість вирішити питання щодо усунення недоліків надіслання відзиву на позов позивачу.

13.06.2023 суду надійшла заява про виконання ухвали суду і надано докази відправки копії відзиви на позовну заяву на адресу кореспонденції, зазначену у позовній заяві представником позивача ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_2 . документи направлені 03.06.2024 (арк.с. 215-220 т.1).

Суд, дослідивши клопотання та матеріали на виконання ухвли суду від 28.05.2024, приходить до висновку про залишення без задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_1 про повернення відповідачу відзиву на позовну заяву без розгляду, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України, особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 1-4 статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Згідно ч.7, 8 статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, подання відзиву на позов є правом відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 у клопотанні не ставить питання щодо пропуску строку на подання відзиву відповідачем у зв`язку з ненаправленням його безпосередньо позивачу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на процесуальну справедливість, тобто на розгляд справи відповідно до правил процесуального закону, визначених на національному рівні, за умови, що ті правила відповідають мінімальним конвенційним гарантіям, встановленим у цій статті. Зазначені приписи ЦПК України (зокрема про те, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії такого рішення до електронного кабінету особи, а також стосовно того, що вручення відповідної копії представникові означає її вручення тій особі, яку він представляє) є доступними, чіткими та зрозумілими. Наслідки їхньої дії є передбачуваними як для позивача, так і для відповідача, які є рівноправними учасниками судового провадження.

Коли позивач не має офіційної електронної адреси, але її має адвокат, який представляв у суді інтереси позивача, суд надсилає електронну копію судового рішення адвокату на його офіційну електронну адресу. Це є належним і достатнім способом вручення судового рішення учаснику справи. З датою такого вручення можна пов`язувати початок перебігу строку на апеляційне оскарження позивачем (його адвокатом) відповідного судового рішення. За наявності підтвердження належного надіслання та вручення копії судового рішення представнику позивача в електронному кабінеті те, що таку копію суд першої інстанції не надіслав безпосередньо позивачеві у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку, не дає достатніх підстав вважати, що позивач не отримав судове рішення та не міг знати про результат розгляду його справи (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 8 лютого 2024 року у справі № 480/8341/22).

Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених у частині шостій статті 14 ЦПК України, пункті 10 вказаного Положення, зокрема для адвокатів, та тих, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній систем. Такий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23, пункти 64-65).

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, доктор юридичних наук, професор ЯН Берназюк, презентуючи лекцію «Відзив як спеціальний процесуальний документ: особливості адміністративного судочинства» в межах програми підготовки для підтримання кваліфікації суддів окружних адміністративних судів, організованої Національною школою суддів України, зазначав, що "відзив як спеціальний процесуальний документ безпосередньо пов`язаний щонайменше з двома конституційними принципами (засадами) судочинства, які закріплені в ч. 1 ст. 129 Основного Закону України: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відзив також нерозривно пов`язаний із правом особи на справедливий суд, яке гарантовано ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відзив на позовну заяву як процесуальний документ у всіх юрисдикціях це фактично заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог, а також позиція стосовно визнання позову повністю або частково, а неподання відповідачем відзиву може бути розцінено судом як визнання позову за замовчуванням або за законом. Відзив (respond to a lawsuit) також є загальновизнаною гарантією реалізації права особи на справедливий суд. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом".

Згідно частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Суд зауважує, що подання відзиву на позов це допомога суду досягнути визначеного ч.1 ст.2 ЦПК України завдання цивільного судочинства: справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Неподання відзиву на позов надає право суду вирішити справу за наявними в ній матеріалами (доказами).

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

В Ухвалі Верховного Суду від 20 травня 2024 року у справі № 172/1281/23 вказується: "Вибір адвоката, який надаватиме професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів в суді, є правом особи. Реалізація цього права передбачає настання відповідних юридичних наслідків. Якщо адвокат, отримавши судове рішення до електронного кабінету, пропустив строк на його оскарження, негативні наслідки настануть саме для учасника справи, інтереси якого представляє адвокат. Суд не зобов`язаний дублювати рішення у ситуації, коли учасник справи не має офіційної електронної адреси, але її має адвокат, який представляв в суді інтереси такого учасника (див. ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 березня 2024 року у справі № 521/2300/23 (провадження № 61-2723ск24)". Це щодо надіслання судового рішення.

ЄСПЛ, висновки якого належить застосовувати судам, вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, параграфи 53, 55, від 06 грудня 2007 року).

Згідно статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суть принципу пропорційності у цивільному судочинстві полягає в тому, аби забезпечити реалізацію найбільш доцільних прав та обов`язків під час розгляду цивільної справи.

Суд вважає, що пропорційність не буде порушеною у разі надіслання відзиву на позовну заяву представнику позивача через систему "Електронний суд" та на виконання ухвали суду позивачу на адресу листування, вказаною у позовній заяві.

Натомість, повернення відзиву на позовну заяву відповідачу при викладених обставинах може бути розцінено як надмірний формалізм, зокрема, з урахуванням того, що подання відзиву на позов є правом відповідача та може привести до неповного врахування всіх обставин справи.

Керуючись ст. 43, 120-127, 178, 183, 187, 256-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про повернення відповідачу відзиву на позовну заяву без розгляду - залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали підписано 24.06.2024.

Суддя Л. В. Шевченко