Справа №: 272/186/24
Провадження № 2/272/211/24
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої - судді - Чуб І.А.,
секретаря судового засідання - Хитоніній М.С.,
розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні у м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав, суд
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав та просила задовольнити в повному обсязі. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов підтримує та просила його задовольнити.
Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Вказала, що на даний час ситуація не змінилася, батько життям дитини не цікавиться та матеріально її не забезпечує. Дитина проживає разом з нею. Відповідач взагалі не сплачує аліменти на сина. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Відповідно до ст.128 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів .
Орган опіки та піклування Червоненської селищної ради направили заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги та висновок підтримують та залишають на розсуд суду.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін).
Згідно зі ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст.196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення їх сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 справа №333/6020/16-ц зазначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому проводилися стягнення.
Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою : p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв`язку із юридичним фактом порушення обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів.
Судом встановлено, що заочним рішенням Андрушівського районного суду від 15.05.2021 року шлюб, зареєстрований 18.05.2019 року Житомирським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 708, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянами України, розірвано. Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишено без змін - ОСОБА_1. (а.с.12-13).
Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 підтверджується укладення шлюбу 07.12.2022 року позивачем із ОСОБА_8 та зміну прізвища позивачем з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с. 9).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.10).
16.12.2020 року Андрушівським районним судом Житомирської області було видано судовий наказ № 272/1325/20 стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.12.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, що вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_6 та інформацією про виконавче провадження (а.с. 15-17).
Згідно характеристики Червоненським ЗДО «Калинка» ОСОБА_3 має гарний фізичний розвиток, дисциплінований, кмітливий хлопчик, завжди має охайний вигляд. Мама - ОСОБА_1 та ОСОБА_8 приділяють достатню увагу дитині, завжди цікавляться життєдіяльністю дитини. Матеріальні та житлові умови сім`ї задовільні. Біологічний батько дитини ОСОБА_2 дитиною не цікавиться, жодного разу в дитячий садочок не з`явився, працівники садочку його не бачили і не знають (а.с.23).
Згідно характеристики з місця роти позивача, ОСОБА_1 має медичну освіту, працює в стоматологічному кабінеті ФОП " ОСОБА_11 ", характеризується з позитивної сторони та отримує заробітну плату (а.с.21- 22).
Із акту остеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка є власником даної квартири, встановлено, що ОСОБА_3 має свою окрему кімнату, забезпеченний сезонним одягом та взуттям, художньою літературою, канцелярським приладдям, іграшками, має власний велосипед, електомобіль та інше. Дитина відвідує заклад дошкільної освіти "Калинка". ОСОБА_1 працює зубним гігієністом у ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_8 військовослужбовець. Житлово-побутові умови проживання малолітнього ОСОБА_3 є належними. Потреби та інтереси дитини задовільняються повною мірою (а.с. 24).
Згідно висновку Червоненської селищної ради від 19.01.2024 року № 1 вбачають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що у неї працює позивач ОСОБА_1 , які їй розповідала, що у неї є син ОСОБА_3 , якого вона виховує самостійно. Життям та вихованням дитини біологічний батько не цікавиться. На даний час позивач перебуває у шлюбі із ОСОБА_8 , який допомагає їй у вихованні сина ОСОБА_3 , дитина називає вітчима татом.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що мати позивачки ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_3 .ІІ дочка розлучилася з відповідачем і х того часу вони проживають окремо. Дочка одна утримує та виховує онука. Біологічний батько з десяти місяців не цікавиться життям сина, аліменти не сплачує, участі у його вихоаванні не приймає, не відвідує дитину. Онук взагалі не знає біологічного батька . на даний час дочка в шлюбі з ОСОБА_8 , якого онук називає татом. Між ними гарні стосунки, він домагає дочці у вихованні та утриманні ОСОБА_3 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він чоловік позивачки та вітчим ОСОБА_3 . Від часу знайомства з позивачем, з червня 2021 року, у них склалися гарні стосунки з ОСОБА_3 , він називає його татом. Забезпеченням та вихованням дитини займаються він та дружина. Біологічний батько дитиною не цікавиться та участі у його вихованні не приймає.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки, не приділяє уваги вихованню дитини, матеріально дитину не утримує, життям дитини не цікавиться, з дитиною не спілкується та не проживає разом з нею.
Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не піклується про неї, самоусунувся від утримання та виховання дитини , на даний час з дитиною не спілкуються.
Доказів, які б спростовували доводи позивача про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачем суду не надано.
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд також задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів виходячи з наступного.
Суд погоджується з розрахунком пені наданим позивачем, який відповідачем не спростовано, доказів які б спростували твердження позивача про наявність заборгованості по сплаті аліментів відповідачем також суду не надано. Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу сплачувати своєчасно аліменти на утримання дитини. Відповідач є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров`я або інші обставини, які б могли вплинути на можливість відповідача сплачувати аліменти у матеріалах справи відсутні.
На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Орган опіки та піклування Червоненської селищної ради, розташований: смт.Червоне, вул. Миру, 28, Бердичівський район, Житомирська область, .

Суддя:І. А. Чуб