Справа №127/2-373/09
Провадження № 4-с/127/100/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Міхеєвій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Голубєва Сергія Валентиновича, бездіяльність заступника начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штельмаха Дмитра Вікторовича, зобов`язання вчинити дії, за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Голубєва Сергія Валентиновича, бездіяльність заступника начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штельмаха Дмитра Вікторовича, зобов`язання вчинити дії, за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 . Скарга мотивована тим, що у Вінницькому районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП №54451374 з виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 26.12.2019 по справі №127/2-373/09, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором від 28.12.2007 в сумі 46503 дол. США, що в еквіваленті станом на 15.12.2008 за курсом НБУ 347525 грн, а також судові витрати в сумі 1730 грн. 28.10.2020 заступником начальника відділу Штельмахом Дмитром Вікторовичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Мотивувальна частина вказаної постанови обґрунтована наступним: «згідно протоколу №337387 від 07.06.2018 треті електронні торги з реалізації майна боржника: земельної ділянки, що знаходяться по АДРЕСА_1 та області не відбулись в зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. Листом від 13.06.2018 стягувачу запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна боржника. Відповідь у визначені Законом строки від стягувана до відділу не надходила. Іншого майна на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено». Вказана підстава повернення виконавчого документа стягувану підпадає під дію п. 3 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення. Частиною 3 цієї статті визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Вказане положення також корелюється з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», якими визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно. Частинами 6 та 7 статті 61 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено: у разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувану без виконання. Попри зазначене, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта в спеціальному розділі міститься запис про обтяження №21810244 від 10.08.2017 внесене на підставі постанови про арешт майна боржника від 09.08.2017 видавник: старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Паламарчук Юлія Василівна в межах виконання виконавчого провадження №54451374. З викладеного вбачається, що при закінченні виконавчого провадження по причині відмови стягувача залишити за собою нереалізоване майно, державний виконавець, всупереч ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», не вжив заходів щодо зняття арешту з цього майна. Крім того, положеннями п. 7 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Разом з тим щодо вищевказаного виконавчого провадження також наявний запис в єдиному реєстрі боржників. Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що підставою для повернення 28.10.2020 виконавчого провадження №54451374, стало саме відсутність згоди стягувача залишити за собою нереалізоване майно ОСОБА_1 , а інше майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, а відтак виконавець на виконання вимог п. 7 ст. 9, ч. 3 ст. 37, п. 5 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов`язаний зняти арешт з майна боржника та вилучити запис з ЄДРБ, проте всупереч вищезазначеним вимогам Закону станом на 21.11.2023 щодо ОСОБА_1 безпідставно продовжують діяти обмеження у вигляді запису в ЄДРБ та обтяження в реєстрі нерухомого майна №21810244 від 10.08.2017. За таких обставин 27.09.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою про зняття арешту та вилучення запису з реєстру боржників до начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Голубєва С.В. 03.11.2023 на електронну адресу представника ОСОБА_1 надійшла відповідь №59797/22.1-29/03 від 30.10.2023 начальника Вінницького ВДВС у Вінницькому районі ОСОБА_3 зі змісту якої заявник дізнався, що 27.10.2023 начальником відділу проведено перевірку законності ВП №54451374, за результатами якої скасовано «Постанову про повернення виконавчого документа стягувану» від 28.10.2020 винесену заступником начальника відділу Штельмахом Дмитром Вікторовичем, та зобов`язано відновити виконавче провадження та вчинити всі необхідні дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому, копію вищевказаної постанови заявнику надіслано не було, підстави та обґрунтування даної постанови у відповіді не зазначені, більше того у відповіді не зазначено чи задоволено або відмовлено в задоволені заяви щодо зняття арешту та вилучення запису з реєстру боржників від 27.09.2023, натомість вищевказані дії начальника відділу свідчать про відновлення виконавчого провадження з метою його подальшого примусового виконання, що грубо порушує вимоги законодавства та права скаржника, що підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження так станом на 21.11.2023 виконавче провадження №54451374 перебуває на примусовому виконанні. 20.11.2023 представник заявника ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та отримала фотокопії документів в тому числі оскаржувану постанову. Додатково просить врахувати, що 15 січня 2021 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях з виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 24.03.2009 року у справі № 2-373/09 (№ 127/2-373/09) про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 1/9/281207 від 28.12.2007 року в сумі 46503 доларів США, що в еквіваленті станом на 15.12.2008 року за курсом НБУ складає 347525 грн, а також судові витрати в сумі 1730,00 грн, з АТ «ВТБ Банк» на його правонаступника АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ 21133352, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19). 24.12.2021 між АТ «Універсал Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 129/21, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відступив права вимоги за кредитним договором №1/9/281207 від 28.12.2007, укладеним між ВАТ «ВМ Банк» та ОСОБА_1 та договором поруки № 1/9/281207/8-2 від 28.12.2007, укладеним між ВАТ «ВМ Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» - яке в свою чергу, за Договором про відступлення прав вимоги №б/н укладеним 24.12.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» та ОСОБА_2 відступило право вимоги ОСОБА_2 . За Договором відступлення права вимоги №б/н укладеним 24.12.2021, новий кредитор набув усі права кредитора за Основними договорами (п. 3.2,4.2 Договору) та сплативши ціну відступлення прав вимоги, став кредитором за кредитним договором №1/9/281207 від 28.12.2007. Згідно з довідкою нового кредитора від 01.09.2023 заборгованість за кредитним договором №1/9/281207 від 28.12.2007 погашена відповідачем (боржником) у повному обсязі, претензій щодо його виконання у кредитора не має. Таким чином рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 24.03.2009 року у справі №2-373/09 (№127/2-373/09) про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 1/9/281207 від 28.12.2007, на підставі якого був виданий виконавчий лист виконано у повному обсязі, заборгованість перед стягувачем погашена. Таке погашення відбулось поза межами виконавчого провадження, зокрема після закриття виконавчого провадження. Оскільки, зазначена заборгованість, яка стягувалась за виконавчим листом у виконавчих провадженнях була погашена боржником у повному обсязі, доцільність існування арештів відсутня, а їх наявність порушує права боржника як власника майна. Враховуючи те, що арешт на все нерухоме майно заявника був накладений в рамках виконання виконавчого провадження №54451374, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №337149179 від 27.06.2023, а підставою для повернення 28.10.2020 виконавчого провадження №54451374, стало саме відсутність згоди стягувача залишити за собою нереалізоване майно ОСОБА_1 , а інше майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, а відтак виконавець на виконання вимог п. 7 ст. 9, ч. 3 ст. 37, п. 5 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов`язаний зняти арешт з майна боржника та вилучити запис з ЄДРБ, крім того відсутні також підстави для відновлення виконавчого провадження оскільки заборгованість, яка стягувалась за виконавчим листом у виконавчих провадженнях була погашена боржником у повному обсязі, що підтверджується довідкою нового кредитора від 01.09.2023 року, а відтак доцільність існування арештів відсутня, а їх наявність порушує права боржника як власника майна. З огляду на викладене, заявник просить визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штельмаха Дмитра Вікторовича, щодо незняття арештів та невилучення відомостей з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №54451374; визнати протиправною постанову начальника Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Голубєва Сергія Валентиновича про перевірку законності у виконавчому провадженні №54451374 в частині відновлення виконавчого провадження та скасувати її в цій частині; зобов`язати заступника начальника Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штельмаха Дмитра Вікторовича зняти арешти з майна ОСОБА_1 та вилучити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №54451374.

Разом з тим, заявником було подано клопотання про поновлення строку на звернення із скаргою, яке обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова заявнику не направлялась, про її зміст, тобто про закриття виконавчого провадження без зняття арештів та без вилучення запису із реєстру боржників ОСОБА_1 дізнався у вересні 2023 року. Після чого 27.09.2023 адвокат Ткачук В.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала заяву до начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Голубєва С.В. про зняття арешту та вилучення запису з реєстру боржників. Відповідь на яку було отримано 03.11.2023 без зазначення резьтатів розгляду вказаної заяви. При цьому матеріали виконавчого провадження та оскаржуваної постанови було надано представнику для ознайомлення лише 20.11.2023. Відтак заявник вважає, що строк на подання даної скарги пропущено з поважних причин.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2023 скаргу прийнято до провадження, призначено судове засідання.

25.12.2023 на електронну адресу суду заступник начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області надіслав відзив на скаргу (вх. ЕП-24645), згідно якої просив в задоволенні скарги відмовити з наступних підстав. 04.08.2017 до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надійшов виконавчий лист №2-373/09, виданий 03.09.2009 Староміським районним судом м. Вінниці про: стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ВАТ "БМ БАНК" заборгованість за кредитним договором від 28.12.2007 року в сумі 46503 долари США, що в еквіваленті станом на 15.12.2008 року за курсом НБУ складає 347525 грн, а також судові витрати в сумі 1730 грн. 07.08.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення па майно боржника полягає в його, арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. 09.08.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копію постанови направлено боржнику. Відомості про арешт майна боржника внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження. Між боржником та стягувачем укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передав у заставу банку земельну ділянку площею 0,1889 га, кадастровий номер :02:001:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 06.09.2017 державним виконавцем проведено опис земельної ділянки площею 0,1889 га, кадастровий номер :02:001:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складено постанову про опис та арешт майна боржника. 10.10.2017 з метою встановлення, оцінки майна боржника, а саме земельної ділянки площею 0,1889 га, кадастровий номер :02:001:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 02.01.2018 державному виконавцю передано звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, вартість об`єкта оцінки становить 309072 грн 00 коп. 08.01.2018 на адресу сторін виконавчого провадження, боржнику - ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , стягувачу ПАТ «БМ БАНК» м. Вінниця вул. Лебединського, 11 надіслано лист (повідомлення) про вартість описаного майна боржника. 05.02.2018 складено заявку на реалізацію арештованого майна відповідно, до вимог Порядку реалізації арештованого майна, яку передано разом з пакетом документів до Вінницької філії ДП «СЕТАМ» м. Вінниця вул. Стрілецька, 16А. Відповідно до ч. 3 п. 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна. Перші, другі та треті торги з реалізації земельної ділянки кадастровий у номер :02:001:0025 не відбулись. Листом від 13.06.2018 стягувачу запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою нереалізоване майно боржника. Відповідь у визначені строки Законом від стягувача до відділу не надходила». В процесі виконання відбулась заміна сторони виконавчого провадження, згідно рішення Вінницького міського суду від 28.01.2019 у справі №127/2- 373/09-ц за заявою представника Акціонерного товариства "ВТБ Банк" Сердійчука О.Л. про заміну сторони, постановлено ухвалу, якою замінено стягувач ПАТ "БМ БАНК" на Акціонерне товариство "ВТБ БАНК". (Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області надійшла до відділу 11.02.2019). Надіслано запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, що отримують пенсію, працюють за цивільно-трудовими договорами, Державної податкової служби України для виявлення джерел отримання доходів, боржника, номерів рахунків, відкритих у байках та інших фінансових установах, до Міністерства внутрішніх справ про наявність зареєстрованих транспортних засобів про те запитувані відомості не знайдені. (Відповіді від 25.03.2020, 26.03.2020). 07.05.2020, 26.10.2020 винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено за допомогою ЕЦП до наступних фінансових установ: АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Акціонерне товариство "Універсал Банк", АТ «ОКСІ банк», АТ «ТАСкомерцбанк», для виконання. 28.10.2020 державним виконавцем складено акт про те, що: «Згідно протоколу №337387 від 07.06.2018 треті електронні торги по лоту №279033 не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. Відповідно до заяви стягувача від 04.08.2017 (заяви про відкриття виконавчого провадження) необхідно звернути стягнення па предмет іпотеки, тобто на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Лука Мелешківська Вінницького району. Оскільки земельна ділянка яка належить боржнику не реалізована на електронних торгах виконавчий документ необхідно повернути стягувачу без виконання». 28.10.2020 державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В мотивувальній частині постанови державним виконавцем зазначено: «згідно протоколу №337387 від 07.06.2018 треті електронні торги з реалізації майна боржника: земельної ділянки, що знаходяться по АДРЕСА_1 та області не відбулись в зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. Листом від 13.06.2018 стягувачу запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою нереалізоване майно боржника. Відповідь у визначені строки Законом від стягувача до відділу не надходила». 16.02.2021 до відділу надійшла ухвала Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/2-373/09 відповідно до якої замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з АТ «ВТБ БАНК» на його правонаступника - АТ «Універсал Банк». 29.09.2023 від адвоката Ткачук В.В. до відділу надійшла заява про зняття арешту та вилучення запису з реєстру боржників. 27.10.2023 начальником відділу проведено перевірку законності виконавчого провадження №54451374. За результатами проведеної перевірки 27.10.2023 винесено постанову, якою скасовано процесуальний документ «Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу» від 28.10.2020, винесений заступником начальника відділу Штельмахом Дмитром Вікторовичем, зобов`язано відновили виконавче провадження та вчинити всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». 30.10.2023 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, копії постанов надіслано сторонам виконавчого провадження, стягувачу (якому повернуто виконавчий лист - АТ «Універсал Банк») запропоновано у місячний строк з дня надходження постанови пред`явити його до виконання. Разом з цим слід зазначити, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/2-373/09 від 20.01.2023 про заміну сторони стягувача, з АТ «Універсал Банк» на ОСОБА_2 після відновлення виконавчого провадження до відділу не надходила. Відповідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадженій пред`явити його до виконання. У зв`язку з тим, що виконавчий документ до відділу стягувачем не пред`явлено 22.12.2023 в межах виконавчого провадження №54451374 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 13 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна Боржника та скасовано інші заходи примусового виконання, (майно ОСОБА_1 з-під арешту звільнено, відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників - вилучені).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством.

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 07.08.2017 державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Паламарчук Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54451374 щодо боржника ОСОБА_1 з виконання виконавчого листа №2-373/09, виданого 03.09.2009 Староміським районним судом м. Вінниці, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ВАТ "БМ БАНК" заборгованість за кредитним договором від 28.12.2007 року в сумі 46503 долари США, що в еквіваленті станом на 15.12.2008 року за курсом НБУ складає 347525 грн., а також судові витрати в сумі 1730 грн.

09.08.2017 старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Паламарчук Ю.В. винесено постанову про арешт майна боржника, копію постанови направлено боржнику. Відомості про арешт майна боржника внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Між боржником та стягувачем укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передав у заставу банку земельну ділянку площею 0,1889 га, кадастровий номер :02:001:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 06.09.2017 державним виконавцем проведено опис земельної ділянки площею 0,1889 га, кадастровий номер :02:001:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складено постанову про опис та арешт майна боржника.

10.10.2017 з метою встановлення, оцінки майна боржника, а саме земельної ділянки площею 0,1889 га, кадастровий номер :02:001:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

02.01.2018 державному виконавцю передано звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, вартість об`єкта оцінки становить 309072 грн.

08.01.2018 на адресу сторін виконавчого провадження, боржнику - ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , стягувачу ПАТ «БМ БАНК» м. Вінниця вул. Лебединського, 11 надіслано лист (повідомлення) про вартість описаного майна боржника.

05.02.2018 складено заявку на реалізацію арештованого майна відповідно, до вимог Порядку реалізації арештованого майна, яку передано разом з пакетом документів до Вінницької філії ДП «СЕТАМ» м. Вінниця, вул.Стрілецька, 16А.

Перші, другі та треті торги з реалізації земельної ділянки кадастровий у номер :02:001:0025 не відбулись.

Листом від 13.06.2018 стягувачу запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою нереалізоване майно боржника.

Відповідь у визначені строки законом від стягувача до відділу не надходила.

07.05.2020, 26.10.2020 винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено за допомогою ЕЦП до наступних фінансових установ АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Акціонерне товариство "Універсал Банк", АТ «ОКСІ банк», АТ «ТАСкомерцбанк» для виконання.

28.10.2020 державним виконавцем складено акт про те, що згідно протоколу №337387 від 07.06.2018 треті електронні торги по лоту №279033 не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. Відповідно до заяви стягувача від 04.08.2017 (заяви про відкриття виконавчого провадження) необхідно звернути стягнення па предмет іпотеки, тобто на земельну ділянку яка знаходиться в с. Лука Мелешківська Вінницького району. Оскільки земельна ділянка яка належить боржнику не реалізована на електронних торгах виконавчий документ необхідно повернути стягувачу без виконання.

28.10.2020 державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В мотивувальній частині постанови державним виконавцем зазначено: «згідно протоколу №337387 від 07.06.2018 треті електронні торги з реалізації майна боржника: земельної ділянки, що знаходяться по АДРЕСА_1 та області не відбулись в зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. Листом від 13.06.2018 стягувачу запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою нереалізоване майно боржника. Відповідь у визначені строки Законом від стягувача до відділу не надходила».

16.02.2021 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/2-373/09 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з АТ «ВТБ БАНК» на його правонаступника - АТ «Універсал Банк».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2023року замінено сторону стягувача з АТ «Універсал Банк» на фізичну особу ОСОБА_2 .

Згідно п. 3 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається (ч.3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Вказане положення також корелюється з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», якими визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно.

Відповідно до положення п. 7 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта в спеціальному розділі міститься запис про обтяження № 21810244 від 10.08.2017 року внесене на підставі постанови про арешт майна боржника від 09.08.2017 року видавник: старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Паламарчук Юлія Василівна в межах виконання виконавчого провадження № 54451374.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

В силу вимог частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами першою та другою статті 50 наведеного Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи викладене та те, що підставою для повернення 28.10.2020 виконавчого провадження №54451374, стала відсутність згоди стягувача залишити за собою нереалізоване майно ОСОБА_1 , а інше майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, виконавець на виконання вимог п. 7 ст. 9, ч. 3 ст. 37, п. 5 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов`язаний зняти арешт з майна боржника та вилучити запис з ЄДРБ, проте всупереч вищезазначеним вимогам Закону станом на 21.11.2023 щодо ОСОБА_1 безпідставно діяли обмеження у вигляді запису в ЄДРБ та обтяження в реєстрі нерухомого майна №21810244 від 10.08.2017, а тому суд вважає державний виконавець діяв всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства.

У відповідності до частин третьої - п`ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Тобто, після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен зняти, арешти та інші обмеження, які накладаються на майно впродовж виконання виконавчих дій.

Отже, відповідно до Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець, завершуючи виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно боржника повинен був зняти арешт, проте цього зроблено не було.

29.09.2023 від адвоката Ткачук В.В. до відділу надійшла заява про зняття арешту та вилучення запису з реєстру боржників.

27.10.2023 начальником відділу проведено перевірку законності виконавчого провадження №54451374. За результатами проведеної перевірки 27.10.2023 винесено постанову, якою скасовано процесуальний документ «Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу» від 28.10.2020, винесений заступником начальника відділу Штельмахом Дмитром Вікторовичем, зобов`язано відновити виконавче провадження та вчинити всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем при здійсненні виковнавчого провадження мало місце порушення вимог Закону, а саме не вірне прийняття рішення щодо завершення виконавчого провадження під час застосовано норми закону, а також не дотримання вимог ч. 4 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження».

30.10.2023 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, копії постанов надіслано сторонам виконавчого провадження, стягувачу (якому повернуто виконавчий лист - АТ «Універсал Банк») запропоновано у місячний строк з дня надходження постанови пред`явити його до виконання.

При цьому, як встановлено судом, копію вищевказаної постанови скаржнику надіслано не було та не зазначено чи задоволено або відмовлено в задоволені заяви щодо зняття арешту та вилучення запису з реєстру боржників від 27.09.2023.

Згідно з ч. 2 вказаної статті у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, якому повернуто виконавчий документ, зобов`язаний у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

У разі ж непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі п. 13 ч. 1 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 , яка є правонаступником ТОВ «Інвестмент Юніон» не пред`являла до виконання виконавчий лист, оскільки згідно довідки про відсутність майнових претензій від 01.09.2023року борг за виконавчим листом від 26.12.2019 року по справі № 127/2-373/09 відсутній.

Бездіяльність суб`єкта оскарження, що полягає в не знятті арешту з майна боржника, порушує принцип належного урядування, зміст якого досить чітко і детально викладений у рішенні ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) від 20.10.2011 (набуло статусу остаточного 20.01.2012) та полягає в наступному: 1) державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права; 2) на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси; 3) принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість: 4) державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; 5) ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Таким чином, принцип обов`язковості виконання рішень означає, що визначені законом рішення підлягають обов`язковому виконанню у встановлених законом порядку і спосіб та у визначені законом строки. У жодному разі даний принцип не означає виконання рішення за будь-яку ціну, тобто шляхом свавільного порушення прав боржника.

Принцип диспозитивності означає, що виконавче провадження розпочинається (відкривається) виключно на підставі пред`явленого стягувачем у встановленому порядку і строк виконавчого документа до виконання та в межах стягнення, визначених виконавчим документом.

Відповідно до положень ст.ст. 2 і 11 ЦПК України одним із основоположних принципів цивільного судочинства (завершальною стадією якого є виконавче провадження) є принцип пропорційності, сутність якого полягає в забезпеченні у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав повинні бути істотними, а засоби їх досягнення - обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються.

Головною метою принципу пропорційності є захист обсягу та змісту фундаментальних прав і свобод особи від свавільного впливу з боку публічних органів, а саме від їх надмірного впливу (у тому числі дискреційного характеру), необґрунтованої дискримінації, неналежного виконання ними своїх обов`язків щодо захисту цих прав і свобод.

В умовах правової держави заборона надмірного державного втручання у свободу особи розглядається як аксіоматична вимога: держава має право обмежувати право людини тільки тоді, коли це дійсно необхідно, і тільки в такому обсязі, в якому її заходи будуть співмірними з поставленою метою.

Принцип пропорційності є необхідною складовою принципу верховенства права, без дотримання якої останній не може у повній мірі виконати одну з своїх найважливіших функцій - захист та збереження прав та свобод людини. Принцип пропорційності, включаючи балансування інтересів, є єдиним механізмом з верховенством права у питаннях захисту прав та свобод людини від держави та забезпечення справедливості правового регулювання.

Відтак, сутність принципу пропорційності полягає в наступних положеннях: принцип пропорційності регулює питання обмеження прав і свобод людини і громадянина; обмеження прав можливе лише законом; закон, яким запроваджуються певні обмеження, повинен давати змогу визначити мету їх встановлення; обмеження прав можливе лише за необхідності досягнення конституційно значимих цілей; мета встановлення певних правових обмежень повинна бути легітимною й істотною; міра обмеження прав як засіб досягнення мети повинна відповідати цій меті і не повинна бути надмірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням як загальних засад цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України), так і, зокрема, засад виконавчого провадження (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження), таких як: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника є засобом забезпечення реального виконання рішення.

Виходячи з принципу пропорційності, накладення на майно боржника арешту має відповідати законній меті, а саме виконанню рішення суду в установленому законом порядку.

З огляду на викладене, арешт майна скаржника за умови: а) відсутності відкритого виконавчого провадження; б) відсутності виконавчого документа на виконанні; в) спливу встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, - є непропорційним втручанням органу держави, зокрема органу державної виконавчої служби у право скаржника на мирне володіння своїм майном, що в свою чергу є грубим порушенням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною другою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що має місце бездіяльність заступника начальника Вінницького районного відділу ДВС Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штельмаха Д.В. щодо не зняття арештів та не вилучення відомостей з ЄРБ, щодо ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 54451374.

Щодо вимоги скарги про визнання протиправною постановою начальника Вінницького районного відділу ДВС Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Голубєва С.В. про перевірку законності у виконавчому провадженні № 54451374 в частині відновлення виконавчого провадження та скасувати її в цій частині, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону №606-XIV та ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1,3 ст.7 4 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з абзацами 1, 2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що законодавством регламентовано інститут адміністративного контролю законності виконавчого провадження, у межах якого начальник відділу державної виконавчої служби уповноважений здійснювати перевірку виконавчого провадження, яке перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі та в разі виявлення порушень вимог Закону, своєю постановою скасувати постанову державного виконавця та зобов`язувати його провести відповідні виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

При цьому, суд акцентує увагу, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю, має право скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, лише у разі, якщо вони суперечать вимогам закону.

Відповідно до Законів України «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження» та з метою встановлення єдиного механізму витребування і проведення перевірки виконавчих проваджень розроблено Порядок витребування та проведення перевірки виконавчого провадження, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 136/5 від 01.12.2004 року (надалі - Порядок № 136/5).

Згідно пункту 1.2 Порядку № 136/5 він поширюється на всі виконавчі провадження, які перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби (далі - орган ДВС), у тому числі на зведені виконавчі провадження.

Пунктом 3.1 Порядку № 136/5 перевірити законність виконавчого провадження мають право: директор Департаменту ДВС та його заступники - виконавче провадження, що знаходиться на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів ДВС; начальники регіональних органів ДВС, їх заступники - виконавче провадження, що знаходиться на виконанні підрозділів примусового виконання рішень цих органів та територіальних органів ДВС, що їм підпорядковані.

Про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова (пункту 3.2 Порядку № 136/5).

Відповідно до пункту 3.8 Порядку № 136/5 про результати перевірки виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребовувала, виноситься постанова, що є обов`язковою для виконання державними виконавцями та підлеглими посадовими особами органів ДВС.

У постанові зазначаються:

підстави здійснення перевірки даного виконавчого провадження;

в мотивувальній частині - коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства.

в резолютивній частині надається висновок з урахуванням вимог чинного законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні; визначається особу, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення); особу, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови;

встановлюється строк виконання даної постанови; інша необхідна інформація; коло осіб, яким надсилаються копії постанови та порядок її оскарження.

Так, постановою про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 27.10.2023 року винесеною начальником Вінницького районного відділу ДВС Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Голубєвим С.В. було виявлено дії державного виконавця під час виконання рішення суперечать вимогам закону, а тому постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.10.2020 скасовано. Зобов`язано заступника начальника відділу Штельмаха Д.В. у термін до 03.11.2023року відносити виконавче провадження та вчини всі необхідні дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що начальник Вінницького районного відділу ДВС Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Голубєв С.В. при винесені постанови про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 27.10.2023 діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому у суду немає правових підстав для задоволення вимог скарги в цій частині.

Вимоги про зобов`язання заступника начальника відділу Вінницького районного відділу ДВС Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штальмаха Д.В. зняти арешти з майна ОСОБА_1 вилучити відомості про боржника з ЄРБ, є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки згідно Витягу з Державного реєстру речових прав дані обтяження припиненні 22.12.2023 на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2023.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 76-89, 260, 261, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Голубєва Сергія Валентиновича, бездіяльність заступника начальника Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штельмаха Дмитра Вікторовича, зобов`язання вчинити дії, за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штельмаха Дмитра Вікторовича щодо незняття арештів та невилучення відомостей з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №54451374.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна