Справа № 188/1357/21
Провадження № 2/188/21/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та відкрити провадження у справі,

В С Т А Н О ВИ В:

До суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі третя особа), про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 2017 року по 2020 рік з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який 04 серпня 2020 року рішенням Петропавлівського районного суду було розірвано.

Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що на підставі судового наказу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №188/1016/20 він виплачує на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу).

Після розлучення позивач не заперечував, щоб син проживав разом з відповідачем за умови, що відповідач не буде чинити позивачу перешкоди у спілкуванні із сином, але, не зважаючи на домовленість, відповідач постійно здіймала крик, вчиняла скандали, чинила перешкоди у спілкуванні із сином позивачу та та онуком його матері ОСОБА_5 , коли вони приїздили до ОСОБА_4 .

У серпні 2020 року позивач звернувся до служби у справах дітей щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області вирішила встановити порядок спілкування позивача із його малолітнім сином ОСОБА_3 , 12.04.2018 з 18:00 щопонеділка до 20:00 щовівторка за місцем проживання батька; з 18:00 щоп`ятниці до 20:00 години щосуботи за місцем проживання батька; у інші дні та в день народження дитини - за попередньою домовленістю з матір`ю.

Відповідач ігнорувала вказане рішення комісії з питань захисту прав дитини, відмовляла позивачу у спілкуванні із сином.

Позивач стверджує, що здійснював неодноразові спроби побачитися з дитиною, але відповідач завжди перешкоджала йому в цьому і не надавала можливості бачитися з дитиною.

15 вересня 2020 року за заявою позивача відбулося повторне засідання комісії з питань захисту дитини при виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради, одним із питань, яке розглядалося на засіданні, було питання про порушення ОСОБА_2 встановленого графіку побачень ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_3 .

На цьому засіданні комісії з питань захисту дитини відповідач повідомила, що не мала наміру перешкоджати батькові приймати участь у вихованні сина, порушувати права та обов`язки колишнього чоловіка ОСОБА_1

16 березня 2021 року виконавчий комітет Миколаївської сільської ради вирішив встановити порядок спілкування гр. ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_3 з 17:00 неділі до 17:00 неділі на тиждень через тиждень за місцем проживання батька; у інші дні та в день народження дитини - за попередньою домовленістю з матір`ю.

Однак, не зважаючи на всі графіки спілкування позивача із сином, встановлені за погодженням із відповідачем, вона постійно їх порушує.

Посилаючись на ст.ст. 141, 142, 153, 157, 159 СК України позивач просить встановити ОСОБА_1 такий графік спілкування з малодітним сином ОСОБА_6 з 17:00 неділі до 17:00 неділі на тиждень через тиждень за місцем проживання батька.

У інші дні та в день народження дитини - за попередньою домовленістю з відповідачем. Дитину у період спілкування з батьком забирає від матері батько ОСОБА_1 , у період спілкування з матір`ю забирає від батька матір ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 19.10.2021 відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

18 травня 2022 року позивач надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

26 липня 2022 року відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечила в повному обсязі. Правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася.

Третя особа свого представника до суду не направила, пояснень на позов не надала, причина неявки суду не відома. Про дату слухання справи відповідач повідомлений належним чином.

Вивчивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 82 ЦПК України передбачені випадки, коли учасники справи звільняються від доказування:

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4).

Судом встановлено, що сторони 16 грудня 2017 року уклали шлюб, який був зареєстрований Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №154, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Шлюб розірвано за рішенням Петропавлівського районного суду від 04 серпня 2020 року у справі № 188/972/20.

Дитина проживає разом з матір`ю, відповідачем у справі, за адресою: АДРЕСА_1 .

Після розірвання шлюбу між сторонами виник спір щодо участі позивача як батька у вихованні малолітнього сина, періодичності, систематичності та інших умов побачень з дитиною.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради № 73 від 16 березня 2021 року щодо встановлення графіку побачень ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задоволено заяву позивача про встановлення порядку спілкування з його малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 17:00 неділі до 17:00 неділі на тиждень через тиждень за місцем проживання батька. Інші дні та в день народження дитини - за попередньою домовленістю з матір`ю. (а.с.41).

Відповідно до статті 19 Сімейного кодексу (далі СК) України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання (ч.1).

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду (ч.2).

Стаття 141 СК України передбачає таке:

1. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 статті 153 СК України «Права батьків та дитини на спілкування» мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою,крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Стаття 157 СК України містить такі приписи:

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2).

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини (ч.3).

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Суд також враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, який у рішенні «Піні та інші проти Румунії» зазначав, що інтереси дитини мають переважати над інтересами батьків (усиновителів).

З наданих позивачем доказів вбачається, що він має постійне місце роботи, стабільний дохід, власне житло, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Відповідач не надала жодних доказів на підтвердження своїх заперечень на спілкування позивача з дитиною.

Отже, позивач має повне право на безперешкодне спілкування зі своїм сином ОСОБА_4 у дні, встановлені рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради від 16 березня 2021 року.

Виходячи із встановлених обставин, приписів чинного законодавства, практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що слід погодитися з рішенням третьої особи від 16 березня 2021 року №73 і задовольнити позов в межах цього рішення.

Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень 00 копійок, визначеному згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір», які підтверджені документально квитанцією банку (а.с. 1).

На підставі викладеного, ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 151, 153, 157 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 176, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, місце знаходження: 52744, вул. Центральна, буд. 39, с. Миколаївка, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення порядку і часу для спілкування таким чином: з 17 години 00 хвилин неділі до 17 години 00 хвилин неділі на тиждень через тиждень за місцем проживання батька; у інші дні та в день народження дитини - за попередньою домовленістю із ОСОБА_2 ; дитину ОСОБА_3 на період спілкування із батьком забирає від матері батько ОСОБА_1 , на період спілкування із матір`ю забирає від батька матір ОСОБА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення по суті апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда