Справа № 462/1127/24 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/677/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

Зучастю: заявниці ОСОБА_1 та її представника-адвоката Станько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №462/1127/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Станько Володимира Вікторовича на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 19 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення

в с т а н о в и в :

12 лютого 2024 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Станько В.В. звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановити факт ідентичності записів імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що має місце розходження у її імені у правовстановлюючих документах, а саме розходження в імені ОСОБА_2 і ОСОБА_2. Відповідно, вона не може вчинити правочин, оскільки є розходження між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, що стало підставою для відмови їй державним реєстратором.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 19 лютого 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Станько В.В.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною, оскільки такою позбавлено заявника права на захист прав, свобод та інтересів.

При видачі паспорта старого взірця було допущено помилку в написанні українською мовою імені ОСОБА_2, яке записане з однією літерою "л".

Суд першої інстанції з незрозумілих причин, фактично перекрутив її зміст та посилаючись на ч.3 ст.315 ЦПК України зазначив, що дана справа не може бути розглянутою в окремому провадженні.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 19 лютого 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 та її представника-адвоката Станько В.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про встановлення юридичного факту, просить встановити факт ідентичності ( тотожності) записів її імені, які записані у різних документах по-різному: ОСОБА_2 з двома буквами «л» та ОСОБА_2 з однією буквою «л», хоча РНОКПП у неї один і той же:НОМЕР_1.

Зазначає, що внаслідок таких розходжень у її імені, вона отримала відмову державного реєстратора у питанні перереєстрації прав на нерухоме майно з підстав наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Висновком експерта Українського бюро лінгвістичних експертиз прописано, що ім`я ОСОБА_2 і ОСОБА_2 у документах, наданих для експертизи, є ідентичним.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції прописав, що відповідно до ч.3ст.315 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Статтею 315 ЦПК визначено перелік справ про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення. Зазначений перелік не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із змісту зазначеної статті вбачається, що Закон дозволяє встановлювати факти, що мають юридичне значення, тобто, щодо подій, які мали місце, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні, факт каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення , проживання однією сім`єю чоловіка і жінки та інші події. Тобто факти, які мають юридичні наслідки.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз`яснення, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо, зокрема, тотожності осіб, а також імені, по-батькові та прізвища осіб, які по-різному записані у документах.

Заявник вправі у таких справах звернутися в суд про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу.

Верховний Суд роз`яснив, що у випадках, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвища, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У пункті 12 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року прописано, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по- батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у суду відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, -суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Станько Володимира Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 19 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 червня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк