СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/24166/23

пр. № 2/759/1124/24

02 липня 2024 рокуСвятошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Мовчана О.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою.

Згідно Договору позики відповідач отримав від позивача позику в розмірі 50 000, 00 доларів США.

Відповідач вказав, що вказана позика береться з метою фінансування купівлі квартири згідно договору № 32-1905/2014-1 від 19.05.2014, який був укладений між ОСОБА_3 та TOB «Фінансова компанія «Житло-Капітал» ().

Згідно вказаної розписки, відповідач зобов`язався повернути позивачу борг в строк до 31.12.2019 року.

Крім того, відповідач зобов`язався, в разі не повернення вказаної суми коштів до вказаної дати, сплатити позивачу додатково 12 500,00 доларів США штрафу.

Також, під час написання розписки, відповідач зазначив, що в разі неможливості здійснити погашення заборгованості згідно цієї розписки, зобов`язується передати ОСОБА_1 права на квартиру згідно договору № 32-1905/2014- 1 від 19.05.2014, який був укладений між ОСОБА_3 та TOB «Фінансова компанія «Житло-Капітал» ().

Крім того, на підтвердження взятих на себе зобов`язань, позивач та відповідач 23 листопада 2023 року підписали домовленість у відповідності до якої, ОСОБА_4 підтвердив наявність заборгованості в розмірі 50 000,00 доларів США (основний борг) та 12 500, 00 доларів США (штраф), і зобов`язався повернути вказані кошти ОСОБА_1 в строк до 01.12.2023 року.

Відповідач взятих на себе зобов`язань не дотримався і станом на 05 грудня 2023 року кошти позивачу не сплатив.

У зв`язку з неповерненням грошей, позивачпросить суд стягнути з відповідача 2 283 125, 00 гривень заборгованості за Договором позики, що еквівалентно сумі грошових коштів у розмірі:?

- 50 000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 05 грудня 2023 року складає 1 826 500, 00 гривень - основний борг; -12 500, 00 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 05 грудня 2023 року складає 456 625,00 гривень - сума штрафу та судові витрати по справі.

11.12.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 18).

04.04.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с. 24).

У судове засідання позивач не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (ас.27).

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судові засідання, які були призначені на 29.04.2024, 02.07.2024 року не з`явився, про час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином (а.с. 21, 28,29)

Всі листи, які направляються судом на адресу відповідача повертаються за закінченням терміну зберігання.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 22 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою.

Судом встановлено, що згідно Договору позики відповідач отримав від позивача позику в розмірі 50 000, 00 доларів США.

Судом встановлено, що відповідач вказав, що вказана позика береться з метою фінансування купівлі квартири згідно договору № 32-1905/2014-1 від 19.05.2014, який був укладений між ОСОБА_3 та TOB «Фінансова компанія «Житло-Капітал» ().

Судом встановлено, що згідно вказаної розписки, відповідач зобов`язався повернути позивачу борг в строк до 31.12.2019 року.

Судом встановлено, що відповідач зобов`язався, в разі не повернення вказаної суми коштів до вказаної дати, сплатити позивачу додатково 12 500,00 доларів США штрафу.

Судом встановлено, що під час написання розписки, відповідач зазначив, що в разі неможливості здійснити погашення заборгованості згідно цієї розписки, зобов`язується передати ОСОБА_1 права на квартиру згідно договору № 32-1905/2014- 1 від 19.05.2014, який був укладений між ОСОБА_3 та TOB «Фінансова компанія «Житло-Капітал» ().

Судом встановлено, що на підтвердження взятих на себе зобов`язань, позивач та відповідач 23 листопада 2023 року підписали домовленість у відповідності до якої, ОСОБА_4 підтвердив наявність заборгованості в розмірі 50 000,00 доларів США (основний борг) та 12 500, 00 доларів США (штраф), і зобов`язався повернути вказані кошти ОСОБА_1 в строк до 01.12.2023 року.

Судом встановлено, що відповідач взятих на себе зобов`язань не дотримався і станом на 05 грудня 2023 року кошти позивачу не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків,

Відповідно до вимог статей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інший речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, не повернув позику ані в установлений договором термін, ані в подальшому.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 року у справі №6-79цс14, застосування якої є обов`язковим в силу ст. 370-1 ЦПК України, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

У вказаній постанові Верховний Суд України також зазначив, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання маж бути виконане у гривнях.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суми позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суми позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст. ст. 192, 524, 526, 533, 625, 1046-1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в розмірі 2 283 125, 00 (два мільйони двісті вісімдесят три тисячі сто двадцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 13420,00 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://sv.ki.court.gov.ua.

Суддя: Л.М. Шум