Справа № 157/2110/23
Провадження №2/157/90/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Федчика С.В.,

представника відповідача адвоката Коломієць Я.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 (п`ять тисяч) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що з 25 квітня 2017 року вона перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 . У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 16 лютого 2022 року її чоловік поїхав на заробітки до Республіки Польща, де перебуває по теперішній час. Вона з двома малолітніми дітьми залишилася проживати у селі Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області. До січня 2023 року ОСОБА_2 допомагав їй матеріально на утримання їхніх дітей та систематично надсилав кошти для цих цілей. Однак, починаючи із січня 2023 року ОСОБА_2 перестав їй допомагати в утриманні дітей. При численних спілкуваннях із ОСОБА_2 вона не дійшла домовленості щодо спільного утримання дітей, чоловік відмовився виконувати свої батьківські обов`язки та допомагати їй в утриманні дітей, а тому є необхідність у стягненні із нього аліментів. Відповідач має достатній дохід для сплати аліментів на утримання дитини, оскільки з лютого 2022 року постійно перебуває на заробітках в Республіці Польща, де отримує значні кошти. Однак, оскільки ОСОБА_2 отримує доходи за кордоном, то у податковій системі України вони не відображаються, а тому є необхідність визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Оскільки ОСОБА_2 отримує доходи за кордоном, тому довести значний розмір даних доходів вона може виключно показаннями його родичів, а саме, показаннями матері відповідача - ОСОБА_5 , власними свідченнями, та перепискою у застосунку Instagram. Зокрема, у переписці із ОСОБА_2 від 28 березня 2023 року останній вказував, що за один тиждень роботи він отримав 2000 злотих, що станом на 28 березня 2023 року згідно з офіційним курсом Національного банку України (8,43 грн. за 1 злоту) становило 16860 грн. Тобто в місяць ОСОБА_2 має дохід щонайменше 60000 грн. З лютого 2022 року вона фактично самостійно займається вихованням та доглядом двох малолітніх дітей, яким на цей час п`ять та три роки. У зв`язку із цим, а також внаслідок відсутності значного ринку праці у сільській місцевості, вона не має можливості повноцінно працевлаштуватися та забезпечити діток самостійним заробітком. Проживання їм в більшості забезпечує ведене нею підсобне господарство. Враховуючи, що ОСОБА_2 в Республіці Польща має заробіток (дохід) в розмірі 60000 грн, тому вважає, що аліменти у розмірі по 5000 грн на кожну дитину будуть співрозмірними та справедливими до зазначеного заробітку. Таким чином, розмір аліментів на обох діток становитиме лише 16,6 % від заробітку (доходу) відповідача, або ж 1/6 частину заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів буде достатнім для задоволення матеріально-побутових, культурних та духовних потреб дітей, враховуючи ціни на одяг, продукти харчування, предмети побуту, іграшки тощо.

Ухвалою судді від 17 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 визнав частково та просить стягувати з нього аліменти на утримання його дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн на кожну дитину, що не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 14 листопада 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заперечень зазначає, що посилання позивачки на отримання ним доходів згідно з Інтернет перепискою у розмірі 2000 злотих за тиждень є безпідставними, як і те, що він має сукупний дохід у еквіваленті понад 60000 грн. на місяць. 16.02.2022 він виїхав до Республіки Польща з метою працевлаштування. Однак, у зв`язку із вторгненням Російської Федерації в Україну, він змушений був залишитися у Польщі, де і перебуває на теперішній час, винаймаючи житло за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно працевлаштуватись за контрактом чи трудовим договором на території Польщі йому не вдалося. Він отримує непостійний заробіток за виконання робіт, які не потребують кваліфікованих навичок чи відповідної освіти, інколи працюючи підсобним робітником на будівництві, складах, тощо. Позивачка безпідставно робить припущення про те, що отримавши одного разу дохід за виконанні роботи у розмірі 2000 злотих (близько 17000 грн за тиждень), він отримує такий дохід постійно. Він дуже любить своїх дітей та визнає той факт, що має піклуватись про них. Він робить усе можливе аби забезпечити дітям належні умови для нормального розвитку, отримання освіти, підтримання нормальних умов життя. Він постійно спілкується з дітьми за допомогою Інтернет зв`язку. Незважаючи на мінливість та непостійність його заробітку, він робить усе можливе аби підтримати свою родину. Він систематично надсилає дружині ОСОБА_1 грошові кошти на утримання дітей. За десять місяців 2023 року він надіслав грошові перекази дружині на загальну суму 21382 грн 38 коп. Так, не маючи постійного заробітку на весні 2023 року, він позичив у своєї знайомої ОСОБА_6 гроші і попросив її перерахувати їх на картку дружини. 18.03.2023 ОСОБА_6 переказала на картку ОСОБА_1 3643 грн 22 коп., 28.07.2023 він відправив ОСОБА_1 грошовий переказ на суму 8869 грн 58 коп., 20.08.2023 він відправив ОСОБА_1 грошовий переказ на суму 8869 грн 58 коп. Його дружина ОСОБА_1 разом з їхніми дітьми приїжджала до нього у Польщу, де перебувала з травня по жовтень 2022 року. Звісно, весь цей час вони родиною мешкали у приміщенні, що він орендує у Польщі, і він як міг намагався забезпечити свою родину усім необхідним для життя. Після цього ОСОБА_1 ще тричі приїжджала до нього у Польщу, однак уже без дітей, а саме: на початку листопада 2022 року і була приблизно три тижні; наприкінці січня 2023 року і була до середини лютого 2023 року; 13.05.2023 і була до 23.05.2023. Під час цих приїздів дружини він, звісно, передавав гроші на дітей, купував речі (одяг, іграшки, тощо). Нажаль, він не має документальних доказів факту перетину кордону та виїзду до нього до Польщі його дружини разом із дітьми.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав і пояснила, що відповідач працює у Польщі, зарбляє достатньо коштів для того, щоб сплачувати аліменти на утриманні їхніх дітей у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину. У 2022 році вона виїжджала до Польщі, проживала з відповідачем з травня по жовтень 2022 року на квартирі, коштів, які заробляв відповідач на той час було достатньо, щоб сплатити за житло та утримувати дітей. Рік тому вона перестала спілкуватися з відповідачем. У березні, липні, серпні 2023 року чоловік надсилав їй грошові перекази, а у інші періоди ніяких грошових переказів не було. У 2024 році він не надсилав їй коштів на утримання дітей, незважаючи на те, що потрібно заплатити за харчування дітей у садочку, у школі, придбати дрова для опалення, одяг, взуття, засоби гігієни, шкільне приладдя. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає.

Представник позивачки адвокат Федчик С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, і пояснив, що відповідача на початку війни виїхав до Польщі, де працює та заробляє достатньо коштів, щоб сплачувати аліменти на дітей. Гроші, які він надсилав позивачці на утримання дітей 2017 року ОСОБА_7 і 2019 року народження, були не систематичні і не достатні. З січня 2024 року відповідача перестав надавати кошти на утримання дітей.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечив проти частково задоволення позовних вимог, пояснив, що робота у Польщі, на якій він працює і яка полягає в обрізці зелених насаджень, дерев, є сезонною, та заробіток не завжди сталий і регулярний, розмір заробітку не є настільки великим, як про це вказує позивачка, а тому він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у зазначеному останньою розмірі. Крім того, він надсилав позивачці кошти на утримання дітей, також надавав кошти на придбання двох курток для дитини. Також був випадок, коли він забезпечив дитині, яка хворіла, лікаря, будучи при цьому за кордоном. Він не має можливості на теперішній час повернутися в України із-за війни щоб проживати зі своїми дітьми, виховувати та утримувати їх, спілкуватися з ними, а позивачка не хоче привезти дітей до нього. Дітей своїх він дуже любить, має можливість сплачувати аліменти на їх утримання по 1300 грн на кожну дитину. Що стосується наданої позивачкою переписки, то йому лиш один раз вдалося заробити зазначену у цій переписці суму коштів, на теперішній час він таких коштів не заробляє. У місяць він має можливість заробити 2500-3000 злотих, при цьому йому самому ще потрібно харчуватися, а також 1000 злотих сплачувати за оренду квартири. Проблем зі здоров`ям у нього немає. У 2022 році він забезпечував сім`ю на належному рівні, оскільки у березні була хороша погода та він мав можливість заробляти більше коштів, та саме тоді йому вдалося придбати автомобіль. У 2023 році він давав жінці кошти готівкою у розмірі 1000 злотих, також один раз він передав їй 2000 злотих, бували такі випадки, коли він позичав гроші та передавав позивачці. У грудні 2023 року передав кошти своїй дочці, у якої було день народження, на подарунок

Представник відповідача - адвокат Коломієць Я.Л. у судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 приймає участь в утриманні дітей, останній надсилав позивачці грошові перекази, крім того, він передавав кошти у розмірі 2500 грн на день народження дочки через свою матір. Посилання на переписку між позивачкою та відповідачем як на доказ розміру отримуваного останнім доходу є безпідставні, оскільки з цієї переписки не можливо встановити авторів переписки, а відповідно до ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Скріншоти переписки не можуть бути допустимим доказом. На скріншоти не накладено електронний цифровий підпис. ОСОБА_2 виїхав до Польщі 16 лютого 2022 року, він вимушений працювати на некваліфікованій праці, але це не постійна у нього робота, він не має постійного доходу. Розмір заробітку, про який вказує позивачка, не доведений належними доказами. Показання свідка про заробіток відповідача у Польщі не є належним доказом, вони ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. Відповідач згідний сплачувати аліменти, але просить визначити їх у розмірі 1300 грн. На разі відповідач коштів на утримання дітей не сплачує, оскільки позов про стягнення аліментів є для нього несподіваним.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідка, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є подружжям, їх шлюб було зареєстровано 25 квітня 2017 року виконавчим комітетом Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис № 6.

Сторони є батьками малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується відповідно копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 грудня 2017 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 листопада 2019 року, що видані Камінь-Каширським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, сторони у справі як батьки малолітніх дітей зобов`язані утримувати їх до досягнення дітьми повноліття.

Малолітні діти сторін проживають з матір`ю позивачкою ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області № 1631 від 2 листопада 2023 року про склад сім`ї та витягами з реєстру територіальної громади № 2022/000956938, № 2022/000965995, № 2022/000966038 від 22 листопада 2023 року, і про що не заперечив у судовому засіданні відповідач.

З виписки форми ОК-5 Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області від 6 листопада 2023 року № 0300-07-04-7/70830 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 з 01.01.2022 по 16.11.2022 отримала дохід у розмірі 68773 грн 33 коп.

Відповідач ОСОБА_2 працює у Республіці Польща, та, як він пояснив у судовому засіданні, його доходи є нерегулярними у зв`язку з сезонністю робіт, які він виконує, та щомісячний його дохід становить 2000-2500 злотих (що в еквіваленті згідно з курсом НБУ станом на 28.05.2024 становить 20100- 25125 грн).

Свідок ОСОБА_5 , яка є матір`ю відповідача, у судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_2 працює за кордоном, у Республіці Польща, куди виїхав 16 лютого 2022 року. Син отримує достатньо коштів, щоб сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 5000 грн на кожну дитину. З пояснень самого сина їй відомо, що у червні 2023 року він за свою працю отримував 50 злотих за одну годину роботи. За тиждень роботи син отримує 2000-2500 злотих. Робота у відповідача така ж, як і була, не змінилася. Дохід останнього систематичний, син здійснює обрізку дерев у парках, на кладовищах, у приватних будинках. Останній раз вона бачилася з сином у Польщі 21 березня 2024 року, син придбав інший автомобіль, зустрів він її на вокзалі і сказав, що автомобіль, яким приїхав до неї, належить йому. Старий автомобіль син продав та придбав новий. Син не розповідав їй про проблеми зі здоров`ям. У ОСОБА_2 двоє малолітніх дітей, його менший син часто хворіє, дитину лікує її невістка ОСОБА_1 , а якщо немає коштів на лікування, то допомагає вона і її (свідка) чоловік. Утримувати дітей її син - ОСОБА_2 не допомагає, а коли вона вже попросить переслати кошти, що він ще подумає, чи надсилати кошти чи ні. Невістка ОСОБА_1 періодично виїжджає на заробітки строком на один місяць щоб забезпечити дітей, а коли коштів не вистачає, то дітей забезпечує вона з чоловіком. Невістка з дітьми живе у їхньому з чоловіком будинку. Відповідач має за кордоном іншу жінку, тому й не утримує дітей, а матеріально забезпечує іншу людину. 20 серпня 2023 року відповідач перерахував кошти, щоб придбати для дітей у школу необхідні речі, після чого вимагав чеки. Працює відповідач у Польщі не офіційно, на той час як він проживав у Польщі з дружиною, то його заробітна плата становила 40 злотих за годину. Потім вже заробітну плату підняли і її розмір становив 50 злотих за годину, про що їй відомо з його слів. Взимку відповідач у сніжну погоду не завжди може працювати, але якщо на вулиці лиш морозець, то перешкод для виконання робіт по обрізці немає. Робота у відповідача є постійно, адже коли вона до нього не телефонує, то він зазначає, що на роботі.

Суд встановив також, що відповідач ОСОБА_2 матеріальну допомогу на утримання своїх малолітніх дітей надає не регулярно та не у достатньому обсязі.

Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_8 , якій 6 років, та сина ОСОБА_9 , якому 5 років.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі: для дітей віком до 6 років 2563 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень.

Отже, у 2023 році мінімальний гарантований розмір аліментів становить: для дітей до 6 років 1136 грн; для дітей від 6 до 18 років 1416,50 грн.; з 1 січня 2024 році мінімальний гарантований розмір аліментів становить: для дітей до 6 років 1281,50 грн; для дітей від 6 до 18 років 1598 грн.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням вимог ст. 184 СК України, суд дійшов висновку, що розмір аліментів за заявою позивачки (одержувача аліментів) належить визначити у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який з 16 лютого 2022 року виїхав у Республіку Польща, де працює та отримує достатній дохід, інших утриманців не має, та стан його здоров`я, який є задовільним, і стан здоров`я дітей, який є задовільним, їх матеріальне становище та потреби дітей в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, і доходить висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів належить, з огляду на те, що обов`язок по матеріальному утриманню покладено як на батька, так і на матір, задовольнити частково, та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітньої дочки ОСОБА_8 та малолітнього сина ОСОБА_9 у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 гривень на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 14 листопада 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дітей, оскільки він не є непрацездатною особою. Це відповідає інтересам дітей та захищає їх права.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей щомісячно у вищевказаному розмірі.

Та обставина, що відповідач проживаючи та працюючи за кордоном, сплачує за оренду житла 1000 злотих, не свідчить про його неможливість сплачувати аліменти на утримання його двох малолітніх дітей у визначеному судом розмірі.

Щодо наданих позивачкою скріншотів переписки з мобільного телефону, то з урахуванням пояснень відповідача у судовому засіданні, згідно з якими один раз йому дійсно вдалося заробити зазначену у цій переписці суму коштів, у суду відсутні підстави для визнання цього доказу неналежним та недопустимим.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 13 липня 2020 року у справі № 753/10840/19, касаційний суд погодився з наданням належної правової оцінки судами першої та апеляційної інстанції наданого позивачкою скріншоту. Так, у цій постанові Верховний суд зазначив: на підтвердження заявлених вимог ОСОБА_1 надала скріншоти повідомлень з телефону та планшету, роздруківки з Viber, які суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, вважав належними та допустимими доказами, які досліджені судами у їх сукупності та яким надана належна правова оцінка.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах стягнення суми платежу аліментів на утримання дітей за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 14 листопада 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в межах стягнення суми платежів аліментів на утримання дітей за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного тексту рішення 03 червня 2024 року.

Головуючий: О.В. Антонюк