441/1059/24 2/441/512/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Ференц О.І.,

за участі секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання в розмірі 76720,14 грн., інфляційних втрат у розмірі 2992,09 грн. та 2125,04 грн. 3% річних, а також судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідачка є споживачем природного газу за місцем знаходження свого садового будинку № НОМЕР_1 в СГТ «Бірюза» с. Бартатів Львівського району Львівської області, використовує для побутових потреб газ, що надається ТОВ «Львівгаз збут», а відтак зобов`язана сплачувати вартість такого газу. Внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за період з 01.01.2022 до 01.03.2024 виникла заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 81837,27 грн., з яких: основна заборгованість 76720,14 грн., інфляційні втрати 2992,09 грн., 3% річних 2125,04 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти постановлення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подала, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Як визначено Верховним Судом у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, наявна в матеріалах справи довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, серед іншого, належать послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За умовами ч. 2 ст. 12 вищевказаного Закону договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

У п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «При житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; у п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Правовідносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ), врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником, умови цього договору є однаковими для всіх побутових споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього договору є включення постачальником споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку.

Згідно із розділом ІІ Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах),а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. Використання природного газу може здійснюватися споживачем виключно на власні побутові потреби, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

За умовами пунктів 1, 2, 3 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

За умовами п.32 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, побутовий споживач, серед іншого, зобов`язаний укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями.

Судом встановлено, що ТОВ «Львівгаз збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Львівської області.

Як видно з довідки про фінансовий стан, за місцезнаходженням будинку відповідачки: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 , з присвоєнням ЕІС-коду 56ХМ22Н36248190Е (а.с.6-8).

Так, з матеріалів справи, зокрема, рахунків за спожитий газ та довідки про фінансового стан встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 здійснювала оплату за спожитий природний газ, відтак є споживачем природного газу за місцезнаходженням свого будинку та такою, що приєдналася до договору постачання природного газу побутовим споживачам, у зв`язку з чим між позивачем і нею виникли правовідносини, врегульовані вказаним договором. При цьому, відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не звільняє споживача від сплати за фактично надані послуги.

Як видно з довідки про фінансовий стан ТОВ «Львівгаз збут», споживачу ОСОБА_1 здійснено наступні нарахування за послуги спожитого газу:

- станом на січень 2022 року до сплати нараховано 60423,98 грн., обсяг спожитого газу 7562,45 м?, борг 60423,98 грн.,

- станом на лютий 2022 року до сплати нараховано 6420,60 грн., обсяг спожитого газу 803,58 м?, борг 66844,58 грн.;

- станом на березень 2022 року до сплати нараховано 7159,04 грн., обсяг спожитого газу 896 м?, борг 74003,62 грн.;

- станом на квітень 2022 року до сплати нараховано 2716,52 грн., обсяг спожитого газу 339,99 м?, борг 76720,14 грн.;

Станом на березень 2024 року борг становить 76720,14 грн. (а.с. 8).

Згідно з розрахунками заборгованості, наданими позивачем, за період з 01.01.2022 до 01.03.2024 у відповідачки виникла заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 81837,27 грн., з яких: основна заборгованість 76720,14 грн., інфляційні втрати 2992,09 грн., 3% річних 2152,04 грн..

Відповідно до п. 23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Судом встановлено, що спірна заборгованість виникла у період з січня 2022 року до березня 2024 року, до вказаного періоду заборгованість відповідачки за послуги газопостачання відсутня.

У період з січня 2022 року до березня 2024 року ТОВ «Львівгаз збут» отримував інформацію щодо об`ємів (обсягів) споживання природного газу побутовим споживачем від оператора ГРМ АТ «Львівгаз», у подальшому ТОВ «Львівгаз збут» проводило нарахування споживачу за надану послугу з газопостачання.

Відповідно до положень статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за послуги з газопостачання та така станом на березень 2024 становить 76720.14 грн.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 інфляційних втрат у розмірі 2992,09 грн. та 2152,04 грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який в подальшому продовжено.

Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 76720 (сімдесят шість тисяч сімсот двадцять) гривень 14 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2838 (дві тисячі вісімсот тридцять вісім) гривень 66 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Городоцького районного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий Ференц О.І.