СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

24 червня 2024 року м.Снігурівка

справа №485/247/14-ц

провадження № 6/485/35/24

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

установив:

Зміст заяви

17 червня 2024 року до суду через засоби поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №485/247/14-ц (провадження 2/485/205/14).

В обґрунтування заяви заявник вказує, що заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2014 року і до повноліття дітей. Вказує, що при пересилці виконавчого листа, лист було втрачено, у зв`язку з чим просить суд видати його дублікат.

Позиції учасників справи

ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ) у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином та своєчасно.

У відповідності до ч.3 ст.433 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даного питання.

У зв`язку з неявкою в судове за сідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Встановлені обставини справи

Дослідивши додані до заяви письмові докази, матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Суд встановив, що заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2014 року і до повноліття дітей.

Заочне рішення судом не переглядалось.

Судом видано виконавчий лист ОСОБА_2 25.12.2014 /а.с.49/.

З листа Коробельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 11.03.2019 вбачається, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №46057753: 16.01.2015 до відділу надійшов виконавчий лист по справі. 17.01.2015 державним виконавцем Топчею О.О. винесено постанову про відмову у відкриття виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження». Повідомляють, що копії документів, що підтверджують направлення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження надати неможливо, у зв`язку з їх знищенням.

На даний час виконавчий документ не перебуває на виконанні.

Відомості про отримання ОСОБА_9 виконавчого документу відсутні.

Мотиви суду

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), що, на думку суду, є неприпустимим в умовах розвитку демократичного суспільства. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, на виконанні якого наполягає стягувач, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим в умовах демократичного суспільства.

Європейський суд з прав людини наголосив, що у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції. Вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У відповідності до ч.3 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до підпункту 17.1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно п.п.17.4 підпункту 17 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є: по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами; по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Оскільки рішення суду про стягнення аліментів на час звернення заявниці до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа є чинним, строк його виконання не сплив, а факт відсутності виконавчого документа у стягувачки та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено, відсутність виконавчого документа унеможливлює виконання судового рішення, тому вимоги заяви мають бути задоволені.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, ч.1 п.17.4. Перехідних положень ЦПК України, ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження", суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2014 року в справі №485/247/14-ц (провадження 2/485/205/14) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2014 року і до повноліття дітей.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повна ухвала складена 24.06.2024.

Суддя О.П.Бодрова