Справа № 158/4165/23
Провадження № 2-др/158/8/24
24 червня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву представника Обслуговуючого кооперативу «Кульчин-2» - Слупко Олени Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Кульчин-2» про зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в :
В провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОК «Кульчин-2» про зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.05.2024 року у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено.

Представник позивача ОК «Кульчин-2» - Слупко О.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про компенсацію витрат на правову допомогу.

Заяву обґрунтовує тим, що відповідач поніс витрати у розмірі 7000 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджено документально, а тому просить суд стягнути їх з позивачів в користь відповідача.

Заявник у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала частково, зазначила, що відсутні грошові вимоги до ОСОБА_2 в частині компенсації ним понесених відповідачем судових витрати, оскільки останній компенсував ОК «Кульчин-2» грошові кошти у розмірі 3500 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Терлецький О.М. у судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення та просив у її задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.05.2024 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОК «Кульчин-2» про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування відповідачем надано: платіжну інструкцію №233 від 31.05.2024 року, рахунок-фактуру №10 від 30.05.2024 року, детальний опис та розрахунок робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у справі №158/4165/23 від 03.06.2024 року. Також в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги №132 від 02.02.2024 року та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №04 від 06.02.2024 року.

При цьому, суд не бере до уваги твердження представника позивача ОСОБА_1 адвоката Терлецького А.В., зазначені у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення, про те, що представник відповідача не подала належні докази про стягнення судових витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів, оскільки, у відзиві на позовну заяву від 13.02.2024 року представником відповідача зазначено про витрати, які відповідач поніс і очікує понести у розмірі 7000 грн., про надання документів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а також надано копію договору про надання правової допомоги №132 від 02.02.2024 року та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №04 від 06.02.2024 року.

Також, на думку суду, вказана представником відповідачем сума коштів на витрати пов`язані з наданням правничої допомоги є співмірною з предметом спору, критеріями реальності, розумності.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що позивачем ОСОБА_2 компенсовано понесення відповідачем ОК «Кульчин-2» судових витрат, пов`язаних з надання правничої допомоги у розмірі 3500 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №@2PL827122 від 14.06.2024 року.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що судові витрати пов`язанні з наданням правничої допомоги у розмірі 3500 грн. підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОК «Кульчин-2».

Керуючись ст. ст. 246, 270, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника Обслуговуючого кооперативу «Кульчин-2» - Слупко Олени Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Кульчин-2» про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Кульчин-2» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька