ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5770/23
Провадження № 2/210/319/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді: Скотар Р.Є.,
за участі секретаря судового засідання: Діденко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом адвоката Мельниченко Юрія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Короткий зміст позовної заяви
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 листопада 2022 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (далі суд) винесена постанова, згідно якої ОСОБА_2 визнаний винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 гривень в дохід держави.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження: забій м`яких тканин голови, садна лівого гомілковостопного суглоба, громадянка ОСОБА_4 , яка була пасажиром автомобіля «SUZUKI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було травмовано, вона отримала травми у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми лобної ділянки, їм надано медичну допомогу.
За проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 на встановлення тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_1 сплатив 612,35 грн.
Згідно висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження № 130/22 по визначенню матеріального збитку від 23.11.2023 року сума матеріального збитку, заподіяного особі, яка на законній правовій основі є власником пошкодженого автомобіля «SUZUKI SX4 1.6i», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , складає 260682,92 грн.
За проведення експертного товарознавчого дослідження матеріального збитку автомобіля позивач ОСОБА_1 сплатив 4500,00 грн.
За даним договором ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн.
Шкода, заподіяна ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 260682,92 грн. перевищує ліміт по договору страхування на суму 130682,92 грн.
Таким чином, по договору страхування ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» повинна сплатити 130000,00 грн., ОСОБА_2 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду 135792,27 грн. (130682,92 грн. - різниця між сумою вчиненої шкоди та лімітом страхового відшкодування, 4500,00 грн. сплати за оцінку вчиненої шкоди, 612,35 грн. - сплати за проведення судово-медичної експертизи).
Рух по справі
Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.73).
Ухвалою суду від 13 травня 2024 року прийнятозаяву про змінення позовних вимог по справі за позовом адвоката Мельниченко Юрія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.157).
У зв`язку з неявкою сторін, ненаданням відзиву розгляд справи відкладався.
Аргументи учасників справи
Сторони в судове засідання не з`явились.
Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача - адвоката Мельниченко Ю.В. надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій зазначив, що змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відзив на позовну заяву відповідачі не надали.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місце проживання.
В судове засідання відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місце знаходження.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Постановою від 30 листопада 2022 року Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі 210/4265/22 було визнано винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн (а.с.5).
Транспортний засіб транспортний засіб «SUZUKI», номерний знак НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.9).
25 жовтня 2022 року судовим експертом Рейнюк О.В., в присутності власника ОСОБА_5 , довіреного лиця ОСОБА_6 було складено протокол огляду транспортного засобу «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_2 та зафіксовано об`єм пошкоджень (а.с. 39-40).
18 листопада 2022 року судовим експертом Рейнюк О.В. було складено протокол додаткового огляду транспортного засобу «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_2 та зафіксовано об`єм пошкоджень (а.с. 41-51).
Відповідно до висновку експерта транспортного-товарознавчого дослідження № 130/22 від 23 листопада 2022 року вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , складає: 260682,92 грн (двісті шістдесят тисяч шістсот вісімдесят дві гривні дев`яносто дві копійки)(а.с.19-33).
З пункту 1.7. Дослідження судовим експертом визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 531801,64 грн, ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу складає - 260682,92 грн (а.с.24).
Відповідно до Додатку № 2 до висновку № 130/22 від 23.11.2022 року ринкова вартість досліджуваного КТЗ «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 260682,92 грн (а.с.34-38).
За проведення транспортного-товарознавчого дослідження № 130/22 від 23 листопада 2022 року ОСОБА_7 сплатила на користь експерта ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 4 500,00 гривень, що підтверджується квитанцією № NOZLC5587M від 20.10.2022 року (а.с.54).
Згідно висновку судово-медичного експерта № 1488 від 20.10.2022 року виявлені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ушкодження у вигляді синців обличчя, струсу головного мозку - за характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (а.с.60-62).
За проведення висновку судово-медичного експерта № 1488 від 20.10.2022 року ОСОБА_1 сплатив на користь КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ`ДОР» грошові кошти у розмірі 612,35 гривень, що підтверджується квитанцією № K1XH-40B1-X64C-HKBM від 20 жовтня 2022 року (а.с.170).
Згідно довідки, складеної КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» Криворізької станції ЕМД від 07.10.2022 року ОСОБА_4 , о 14-45 год. 05 жовтня 2022 року отримала черепно-мозкову травму, струс головного мозку, гематому лобної ділянки. Вагітність 20 тижнів (а.с.58).
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Приписами статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Щодо вимог до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд зазначає наступне.
Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Пунктами 1.4, 1.7 ст. 1 цього Закону визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У своїй постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 Верховний Суд вказав на те, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Судом встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2022 року, що ухвалена у справі № 210/4265/22, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, вказаною постановою суду встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, який сторонами у справі не оспорюються, а тому окремому встановленню та доказуванню не підлягає.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до поданих Позивачем експертних транспортно-товарознавчих досліджень автомобіль «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 є фізично знищеним, адже його ремонт в декілька разів дорожчий за вартість автомобіля.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного
засобу, детально регламентовано ст. 30 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
За таких обставин, автомобіль марки «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , вважається за Законом фізично знищеним, а його ремонт вважається економічно необґрунтованим, адже, згідно з висновком експертизи, яку надав до суду позивач, витрати на ремонт транспортного засобу (531801,64 грн) перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (260682,92 грн).
Відповідно до пункту 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Таким чином обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому за обставин цієї справи у відповідача не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, розмір страхового відшкодування визначається як різниця між
Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17 та від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц.
З огляду на наведене, беручи до уваги, що станом на час розгляду справи відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» страхового відшкодування не відбулося, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» не несе зобов`язання з виплати втрати товарної вартості, в той же час такі збитки в розумінні статті 22 ЦК України є реальними, позивач обґрунтовано просить суд стягнути їх з винного водія - ОСОБА_2 .
В той же час, вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди відповідачем ОСОБА_2 суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Однак на думку суду зазначена Позивачем сума є завищеною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому розмір її відшкодування відповідачем ОСОБА_2 слід визначити у розмірі 5000,00 гривень.
Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивач та його дружина зазнали та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України.
Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт», суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
У даному випадку слід виходити з того, що між сторонами існують договірні відносини, які врегульовані спеціальним Законом України «Про страхування» та Цивільним кодексом України, норми статей 625, 992 якого не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди за затримку у здійсненні страхового відшкодування. Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі.
Згідно приписів спеціального Закону, визначено чіткий перелік випадків коли саме Страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого, а саме моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст. 23 Закону): відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст. 26-1 Закону).
Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) (п. 27.3. ст. 27 Закону).
Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Вищезазначене узгоджується з правовим висновком вкладеним у Постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі № 643/2768/16-ц, провадження № 61-1211св17.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» відшкодування моральної шкоди, яка полягає у затримці здійснення страхового відшкодування, не відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже не підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги доведені належними, допустимими та достатніми доказами, через що підлягають частковому задоволенню.
Так, з матеріалів справи встановлено, що за проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 130/22 від 23 листопада 2022 року позивачем було сплачено 4500,00,00 гривень (квитанція № 146 від 18.10.2022 року), за проведення судово-медичної експертизи № 1488 від 20 жовтня 2022 року позивачем було сплачено 612,35 гривень (квитанція №К1ХН-4081-Х64С-НКВМ від 20.10.2022 року), тому зазначені витрати повинні бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі.
Щодо судових витрат
Відповідно до п.1 ч.2, ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір згідно квитанції № 33С2-35С1-4МКЕ-0434 від 17.10.2023 року у розмірі 2615,95 грн та згідно квитанції № 9НВ1-7ХВК-96РА-0А3М від 17.10.2023 року у розмірі 2684,00 грн (а.с.68-69), отже зазначені витрати повинні бути відшкодовані відповідачами в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247 ч.2, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-
Позов адвоката Мельниченко Юрія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) витрати на проведення автотоварознавчого дослідження № 130/22 від 23.11.2022 року у розмірі 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот) гривень та витрати на проведення судово-медичної експертизи № 1488 від 20.10.2022 року у розмірі 612,35 (шістсот дванадцять гривень тридцять п`ять копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) в порядку відшкодування моральної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 , суму сплаченого судового збору у розмірі 2649,98 грн. (дві тисячі шістсот сорок дев`ять гривень дев`яносто вісім копійок).
В задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 07 червня 2024 року.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 ( АДРЕСА_1 );
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 ( АДРЕСА_2 );
Суддя: Р. Є. Скотар