ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

12 червня 2024 року

м. Харків

справа № 638/7467/22

провадження № 22-ц/818/882/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

за участю секретаря Львової С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", в особі представника Пац Євгенії Олегівни на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2023 року, постановлене суддею Рибальченко Л.М.,

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №HAE6GF01270001 від 29.07.2005 у розмірі 121942,53 доларів США. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 липня 2005 року АТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № HAE6GF01270001. Згідно вказаного договору АТ КБ Приватбанк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 19581,56 дол. США на термін до 28 липня 2025 року, ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором. АТ КБ Приватбанк зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору ст. 509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконала. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 06 грудня 2022 року має заборгованість у розмірі 121942,53 доларів США, яка складається з наступного: 12121,29 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 13395,49 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2619 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 93806,75 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі представник банку просить рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що довідка про стан заборгованості від 24 жовтня 2019 року відображає стан такої заборгованості саме на зазначену в ній дату - 24 жовтня 2019 року. І зазначення в ній про відсутність заборгованості станом на 24 жовтня 2019 року не спростовує наявності заборгованості, що утворилася (а точніше, відновилася) пізніше. Вказує, що висновки суду не відповідають обставинам справи, адже в позові Банк просив стягнути заборгованість, яка відновилася саме у зв`язку із скасуванням за Банком права власності на предмет іпотеки, довідка про відсутність заборгованості та встановлені в рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2020 року (справа № 638/4326/20) обставини мали місце до такого скасування. Судом не взято до уваги докази, надані Банком, - розрахунок та виписки, а тому рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що з інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна N° 183227318 від 02.10.2019 року, вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ПАТ КБ «ПриватБанк», номер запису про право власності: 17279594 від 28.10.2016. Між тим, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2020 року скасовано рішення державного реєстратора -приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової Алли Валентинівни індексний номер: 32221794 від 04.11.2016 про державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та витребувано на користь ОСОБА_1 з чужого незаконного володіння Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» квартиру АДРЕСА_3 . Зазначає, що саме в цей проміжок часу (з 28.10.2016 по 20.11.2020, а саме 24.10.2019), коли вимоги Банку були задоволені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_1 і була отримана довідка про відсутність заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Зазначає, що після реєстрації права власності на предмет іпотеки Банком було зараховано в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором: 10017,37 дол. США заборгованості за тілом кредиту; 2103,92 дол. США - простроченої заборгованості за тілом кредиту; 4301,58 дол. США зоборгованості за відсотками; 10856,36 дол. США заборгованості за пенею; 810,00 доларів США заборгованості за комісією. Загальна сума зарахованих банком коштів склала 28089,23 дол. США. Залишилась непогашеною пеня в сумі 12892,60 доларів США. станом на травень 2017 року. В подальшому, 12.09.2019 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору № HAE6GF01270001 від 29.07.2005 року, згідно якої дійсно банком було прощено пеня в розмірі 10892,00 дол. США, а пеня в розмірі 2000,00 дол. США було сплачено ОСОБА_1 12.09.2019 року на виконання умов укладеної угоди (п.п.1.1, 1.2, 1.3 Додаткової угоди №1). Вказує, що після виконання стронами умов Додаткової угоди №1 Банком і було 20.09.2019 року видано Заяву іпотекодержателя № 20.1.0.0.0/7-190918/1388 від 20.09.2019 року про повне виконання кредитного зобов`язання та про припинення дії іпотечного договору. Наголошує, що згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 , доданої до позовної заяви, та виписок по рахунках № НОМЕР_2 , №0183, доданих до відповіді на відзив, 08.11.2022 відбулася виправна проводка - відміна погашення заборгованості за кредитним договором від 29-07-2005. Тобто, після скасування реєстраційного запису за АТ КБ «ПРИВАТБАНК», заборгованість ОСОБА_1 , була поновлена. Отже, станом на 06.12.2022 заборгованість ОСОБА_1 становить 121 942,53 доларів США, яка складається з наступного: 12 121,29 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 13 395,49 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 619 дол. США- заборгованість по комісії за користування кредитом; 93 806,75 дол. США- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що відображено у розрахунку заборгованості.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача повністю погашена, що підтверджується додатковою угодою від 12 вересня 2019 року та довідкою банку від 24 жовтня 2019 року.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2005 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Кредитний договір № НАE6GF01270001, відповідно до якого останній було видано кредит в сумі 19 581,57 доларів США на придбання квартири за адресою: АДРЕСА_2 у сумі 15 000 дол. США на оплату страхових платежів у сумі 4581,57 дол. США. на строк до 29.07.2025 зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,92 % за місяць. Погашення заборгованості за цим кредитом мало здійснюватися щомісяця, в період з 21 по 25 число кожного місця (п. 1.1 Кредитного договору). Цього ж, 29.07.2005 ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу було придбано дану квартиру у власність та у забезпечення вказаних кредитних зобов`язань, 29.07.2005 між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,6 кв.м., житловою 27,4 кв.м., з терміном дії до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, строк виконання основного зобов`язання: 28.07.2025.

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 станом на 06 грудня 2022 року має заборгованість у розмірі 121942,53 доларів США, яка складається з наступного: 12121,29 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 13395,49 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2619 дол. США- заборгованість по комісії за користування кредитом; 93806,75 дол. США- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 3-7).

11.03.2015 року АТ КБ «ПриватБанк» звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 13061, 47 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 12121,29 доларів США, заборгованості за відсотками 687, 35 доларів США, заборгованості по комісії 81 долар США, заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором 171, 83 долара США.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 р. за заявою представника Банку позов АТ КБ «ПриватБанк» було залишено без розгляду.

Підставою звернення із відповідною заявою про залишення позову без розгляду стало здійснення державної реєстрації за Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» права власності на спірну квартиру.

12 вересня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № HAE6GF01270001 від 29 липня 2005 року (а.с. 88).

Згідно п. 1.1 Додаткової угоди № 1 сторони узгодили зменшення заборгованості в частині заборгованості по сплаті відсотків на 0,00 дол. США, по сплаті комісії на 0,00 дол. США, пені на 10 892,60 дол. США. Вказані суми за рішенням Банку прощені. Згідно п. 1.2 встановлено на дату підписання цієї Додаткової угоди заборгованість за Договором у розмірі 2 000 дол. США, що складає заборгованість за основним боргом 0,00 дол. США, відсотками 0,00 дол. США, комісії 0,00 дол. США, пені 2 000 дол. США. Згідно п. 1.3 дата остаточного погашення заборгованості за Договором, визначеної у п. 1.2 даної Додаткової угоди, 12 вересня 2019 року.

Судом встановлено також, що згідно копії довідки виданої АТ КБ Приватбанк від 24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 станом на 24 жовтня 2019 року не має заборгованості перед АТ КБ Приватбанк.

Між тим, до висновків про відсутність заборгованості суд першої інстанції дійшов не взявши до уваги ті обставини, що така додаткова угода та довідка були складені з урахуванням тієї обставини, що 28.10.2016 року право власності на іпотечне майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 перейшло до АТ КБ «ПриватБанк», та заборгованість ОСОБА_1 була зарахована в рахунок погашення заборгованості по кредиту, загальна сума зарахованих банком коштів склала 28098, 23 доларів США.

Однак, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2020 року (справа № 638/4326/20) позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумова А.В., АТ КБ «ПриватБанк» про скасування рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя та витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено частково. Ухвалено скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової А.В. індексний номер: 32221794 від 04.11.2016 про державну реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» (, юридична адреса: Україна, м. Київ 01001, вул. Грушевського, буд. 1-Д) на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Витребувано на користь ОСОБА_1 з чужого незаконного володіння АТ КБ «ПриватБанк» квартиру АДРЕСА_3 . Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1075,80 грн, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 840,80 грн, а всього 1916 грн 60 коп. В іншій частині у задоволені позову відмовлено.

З розрахунку заборгованості та наданої Банком виписки по рахунку вбачається, що відповідачем систематично вносились кошти на погашення заборгованості. Виписка містить всі операції по картковому рахунку.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Згідно із бухгалтерським обліком, якість кредиторської заборгованості характеризується показниками, що відбивають своєчасність здійснення розрахунків по зобов`язанням. Приклад цього дає показник частки простроченої кредиторської заборгованості в загальному обсязі. Дані для розрахунку таких показників (саме розрахунку заборгованості) приводяться в розділі «Дебіторська і кредиторська заборгованість» Додатка до бухгалтерського балансу (форма № 5), який складається на підставі первинної бухгалтерської документації в розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у вказаному розділі наводяться дані про рух відповідних показників кредиторської заборгованості.

Аналіз кредиторської заборгованості проводиться на підставі використання фінансової звітності, бухгалтерського балансу і форми № 5. Для того, щоб співвіднести динаміку величини кредиторської заборгованості зі змінами маштабів діяльності установи, при складанні розрахунку заборгованості, використовуються ряд коефіцієнтів оборотності кредиторської заборгованості, як показники фінансових результатів.

Таким чином, розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є похідним від первинної бухгалтерської документації та містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Із виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що після скасування реєстраційного запису за АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість ОСОБА_1 була поновлена та заборгованість станом на 06.12.2022 року становить 121 942, 53 доларів США, яка складається з наступного: 12121,29 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 13395,49 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2619 дол. США- заборгованість по комісії за користування кредитом; 93806,75 дол. США- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Отже, довідка була видана, а додаткова угода укладена, саме в період після здійснення банком погашення наявної заборгованості по кредиту за рахунок предмету іпотеки, однак зважаючи на вищенаведені обставини справи, а саме скасування від 04.11.2016 рішення щодо державної реєстрації за Банком права власності на вищезазначену квартиру, що є предметом іпотеки, що відповідно стало підставою відновлення кредитної заборгованості ОСОБА_1 по кредиту, зважаючи при цьому на вищенаведені встановлені фактичні обставини справи в своїй сукупності та відсутності будь-яких інших доказів на підтвердження погашення наявної заборгованості, така довідка не підтверджує в свою чергу виконання останньою в повному обсязі своїх зобов`язань по кредитному договору.

Представник відповідача наголошував, що додатковою угодою відповідачці було прощено борг.

Між тим, із змісту додаткової угоди від 12 вересня 2019 року вбачається, що відповідачу за рішенням Банку прощено тільки пеню у розмірі 10892, 60 доларів США, нараховану після 11.03.2015 року.

Проте, звернувшись 11.03.2015 року до ОСОБА_1 із позовом про стягнення заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» змінив строк виконання зобов`язання.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Таким чином, позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку частини другої статті 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової.

Колегія суддів вважає, що звернувшись до суду в березні 2015 року із позовом про стягнення заборгованості у повному обсязі, банк реалізував своє право на дострокове пред`явлення вимоги в порядку частини другоїстатті 1050 ЦК України, чим змінив строк виконання в повному обсязі кредитного зобов`язання.

З огляду на те, що банк звернувся до із позовом про стягнення заборгованості у повному обсязі, тобто пред`явив до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, то у позивача припинилося право нараховувати проценти за кредитом після 11 березня 2015 року.

За таких обставин, стягненню з ОСОБА_1 підлягає заборгованість, яка була нараховано станом на 11 березня 2015 року, а саме, 13061,47 доларів США за вирахуванням сум, сплачених відповідачем на погашення пені та відсотків після 11 березня 2015 року.

Із виписки по рахунку, наданої АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що після 11 березня 2015 року відповідачем було сплачено 18.03.2015 року пеню у розмірі 19,23 доларів США, 23.04.2015 року пеню у розмірі 10,42 доларів США, 21.05.2015 року пеню у розмірі 13,33 доларів США, 12.09.2019 року - пеню у розмірі 2000 доларів США, за таких обставин з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість у сумі 11 018, 49 доларів США (13061, 47 19, 23 10,42 13,33 2000).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

За положеннями пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 372, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", в особі представника Пац Євгенії Олегівни задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2023 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №HAE6GF01270001 від 29 липня 2005 року 11 018, 49 доларів США.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 червня 2024 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна