печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2024 р. Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Ільєвій Т.Г.

при секретарі - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_1 про заміну порядку і способу виконання рішення у цивільні справі №757/41835/20-ц за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 про заміну порядку і способу виконання рішення у цивільні справі №757/41835/20-ц за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про відшкодування шкоди.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про час та місце розгляду даної заяви повідомлялись належним чином.

Окрім цього, суд звертає увагу, що суддею було визнано явку ОСОБА_1 обов`язковою, однак заявник повторно не з`явися у судове засідання.

Згідно з ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК Україн,и підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч.1 ст.33 України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

У Постанові ВС/КЦС № від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц Верховний суд прийшов до висновку, що задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України, тому є незаконним.

Разом з цим, з метою належного дослідження обставин, на які посилається заявник, суд визнав явку останнього обов`язкового, а тому суд розцінює процесуальну поведінку та заяви ОСОБА_1 , як ігнорування та не бажання виконувати вимоги суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З врахуванням зазначеного, оскільки заявник, явка якого в судове засідання була визнана обов`язковою не з`явився, то суд прийшов до висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.9 ст.10 ЦПК України, ст.ст.257, 258, 260-261, 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну порядку і способу виконання рішення у цивільні справі №757/41835/20-ц за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про відшкодування шкоди, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя Тетяна ІЛЬЄВА